Nemojte pristati na ništa manje od onog što možete biti,
učinite svoj život remek djelom!
Ovo je serija o tome kako su ideje Sigmunda Freuda
o nesvjesnom umu
koristili oni na vlasti za kontrolu masa
u doba demokracije.
Prošla epizoda je pokazala kako su se Freudove ideje proširile Amerikom
u 1950-tima.
Promovirala ih je njegova kćer Anna i Freudov nećak Edward Bernays
koji je izumio odnose s javnošću.
On je donio Freudove teorije u središte oglašavanja i marketinga.
Čovjek kao ti! Mislim... s ovakvim oblinama!
Oboje su vjerovali da je unutar svih ljudskih bića
skriveno iracionalno Ja
koje treba kontrolirati, kako za dobrobit pojedinaca
tako i za stabilnost društva.
Ali Freudove će svrgnuti s trona
protivnici koji su rekli da su u krivu po pitanju ljudske prirode.
Unutrašnje Ja ne treba potiskivati i kontrolirati,
treba ga potaknuti da se izrazi.
Iz toga će proizaći novi tip snažnog čovjeka
i bolje društvo.
Ali ono što je zapravo proizašlo iz te revolucije je upravo suprotno.
Izolirano, ranjivo i prije svega pohlepno Ja (ego).
Daleko otvorenije za manipulaciju i od strane korporacija i politike
nego ikad prije.
Oni na vlasti će sada kontrolirati ego, ne potiskujući ga,
nego hraneći njegove beskonačne želje.
STOLJEĆE EGA
Dio 3/4
Postoji policajac u našim glavama. On mora biti uništen!
Ovdje se odigrava oslobađanje osjećaja..
Drugim riječima, osjećaji, ne samo potisnuta sjećanja
na primjer vrištanje, plač, bijes ...
ako je ta osoba zaista ljuta, tada će to izbaciti.
Ne!... Ne!... Mogao bih te ubiti!
Ja sam star čovjek ... Slušajte! Ako mogu naći svu tu snagu da radim ovo,
i mladi će, ako imaju te osjećaje.
U 1950-tima mala grupa odmetnutih psihoanalitičara
započela je novi oblik terapije.
Radili su u sobičku u New Yorku
i poticali svoje pacijente da otvoreno izraze svoje osjećaje.
- Želim pomoć! ... Želim ... - Reci, izbaci sve, ...
To je bio izravan napad na teorije Freudovih psihoanalitičara
koji su postali bogati i moćni
učeći Amerikance kako da kontroliraju svoje osjećaje.
Dr. A. Lowen - eksp. psihoterapeut 1950-te: U Freudovom radu, možete vidjeti
da su se bojali osjećaja.
Željeli su vrlo ispravne ljude
koji rade pravu stvar i žive ispravne živote. To je ono što su oni željeli.
A ne intenzivan emocionalni život.
Freud sam nije bio emocionalan, on je bio Freud, intelektualac.
I ja sam bio intelektualac, znam, ali sam sad više od toga.
Vođa ove grupe bio je čovjek kojeg je mrzio Freud i njegova obitelj.
Zvao se Wilhelm Reich.
Reich je živio izoliran život u kući koju si je sagradio
u zabačenim planinama pokraj kanadske granice.
Reich je prvobitno bio odan Freudov učenik u Beču u 1920-tima
ali se suprotstavio Freudu oko temeljnih principa psihoanalize.
Freud je tvrdio da su u srži ljudska bića još uvijek vođena
primitivnim životinjskim instinktima.
Zadatak društva bio je potisnuti i kontrolirati te opasne sile.
Reich je vjerovao potpuno suprotno.
Nesvjesne sile unutar ljudskog uma su dobre.
Represija od strane društva ih je izobličila.
To je to što čini ljude opasnima.
M. Herskowitz - Reichov student 1949-52: Reich i Freud imali su dva
temeljno različita pogleda.
na to što je osnovna ljudska priroda.
U njegovoj srži Freud je vidio
nekontrolirani, nasilan, ratoborni,
divlji pakao emocija.
Reich je tvrdio da ljudska bića nisu izvorno stvorena da budu takva,
to je rezultat potiskivanja izvorne prirode čovjeka.
Temeljni prirodni impuls prema Reichu je libido, seksualna energija.
Ako se oslobodi, ljudska bića će procvjetati.
No, ta ideja ga je dovela u direktan sukob ne samo sa Sigmundom Freudom,
već i s njegovom kćeri Annom, koja je vjerovala da su seksualne sile u ljudima
opasne, ako se ne kontroliraju.
Lore Reich Rubin - Reichova kćerka: Moj otac je smatrao da trebate osloboditi
libido i imati slobodu.
Dosta rano je razvio teoriju da su neuroze
posljedica nedostatka dobrog ili ikakvog orgazma.
Anna Freud je bila djevica, a to je vrlo važno,
jer nikad nije imala spolni odnos s muškarcem,
i tu je taj čovjek koji propovijeda put do zdravlja kroz orgazam,
a tu je ta žena koju je analizirao njen otac,
jer je masturbirala.
Dakle, tu je ta žena koja se stvarno protivi seksualnosti
i tu je taj čovjek koji propovijeda seksualnu slobodu.
Morao se dogoditi sukob, nije li?
Taj sukob je došao do vrhunca na konferenciji u Švicarskoj 1934.
Anna Freud, koja je do tada postala priznati vođa
psihoanalitičkog pokreta, istjerala je Wilhelma Reicha van.
Uništila je njegovu karijeru.
Lore Reich Rubin - Reichova kćerka: Riješila ga se, konačno.
I pretpostavljam da je ovo što radim djelomično rješavanje nje.
- Možete li objasniti?
Pa, mislim da se Anna Freud ne bi trebala izvući
s onim što je uradila, da se to treba znati.
Manevriranje da ga se izbaci iz
Međunarodne udruge psihoanalitičara.
- Pričate o osveti? - Možete tako reći, ...
ili iskrivljujem pravdu.
Ne, ispravljam nepravdu. Bolje da izrežete ovo.
- Ne zove li se to freudovska greška? - Da, to je to.
Reich je otišao u SAD i izgradio svoj dom i laboratorij.
Njegove ideje su postale grandiozne do točke ludila.
Bio je uvjeren da je otkrio izvor energije libida.
On je to nazvao "orgonska energija" i izgradio je divovski top
za koji je tvrdio da može uhvatiti tu energiju iz atmosfere
i koncentrirati u oblake za proizvodnju kiše.
Isto tako tvrdio je da se top može koristiti za uništavanje NLO-a
koji prijete budućnosti svijeta.
1956. Reicha su uhapsile federalne vlasti
zbog prodaje uređaja za koji je tvrdio da koristi orgonsku energiju za liječenje raka.
Reich je tretiran kao luđak.
On je zatvoren, a sve njegove knjige i papiri su spaljeni
po nalogu suda.
Godinu dana kasnije Reich je umro u zatvoru.
Freudovcima se činilo da je njihova glavna prijetnja
zauvijek uklonjena.
Ali bili su u krivu.
Nisu shvatili da će njihov utjecaj
u američkom društvu također biti doveden u pitanje.
I to na način da neće samo dovesti do njihovog pada,
već i do dramatičnog oživljavanja Reichovih ideja
u Americi i diljem kapitalističkog svijeta.
Potrošač je kralj.
Njegov hir stvara ili uništava proizvođače, veletrgovce i trgovce,
tko god osvoji njegovo povjerenje, pobjeđuje u igri
tko izgubi njegovo povjerenje, gotov je.
Do kasnih 50-tih psihoanaliza je postala ozbiljno uključena
u poticanje konzumerizma u Americi.
Većina tvrtki za oglašavanje zapošljava psihoanalitičare.
I, kako je prošla epizoda pokazala, oni su stvorili nove metode
za razumijevanje motiva potrošača, prvenstveno s "testnim" grupama
u kojima su potrošači slobodno izražavali svoje osjećaje o proizvodima.
Iz toga su proizašli novi načini reklamiranja proizvoda
privlačenjem skrivenih nesvjesnih želja potrošača.
Hvala na kupovini
Ali početkom 1960-tih stasala je nova generacija koja je napala sve to.
Napali su američki biznis za korištenje psiholoških tehnika
kako bi manipulirali ljudskim osjećajima
i pretvorili ih u idealne potrošače.
R. Pardun - studentski aktivist, 1960-tih: Oglašavanje je bilo manipuliranje,
to je bio način da napraviš nešto što nije došlo iz tebe,
što je došlo od nekog drugog.
Netko drugi je rekao: "Ove godine trebate nositi
napudrane roza majice s odgovarajućim napudranim roza kicoškim cipelama"
Na što sam rekao: Zašto?
To nisam ja. To je netko sasvim drugi.
Oni žele da budete netko tko će kupovati njihove stvari.
Čitav taj osjećaj da ste nečiji alat,
ne želim to biti. Ne želim biti nečiji čovjek.
Želim biti svoj.
Sredinom 1960-tih počeli su protesti na američkim sveučilištima.
Jedan od glavnih ciljeva studenata bila je korporativna Amerika.
Optužili su korporacije za ispiranje mozga američke javnosti.
Konzumerizam nije samo način zarađivanja,
postao je sredstvo za držanje masa poslušnima
dok vlada nastavlja nasilan i ilegalan rat u Vijetnamu.
Mentor studentima bio je poznati radikalni filozof Herbert Marcuse.
Marcuse je studirao psihoanalizu
i bio je žestoki kritičar freudovaca.
Oni su, rekao je, pomogli u stvaranju svijeta
u kojem su ljudi svedeni na izražavanje svojih osjećaja i osobnosti
kroz proizvode široke potrošnje.
To je rezultiralo onim što je nazvao jednodimenzionalni čovjek,
koji je prilagodljiv i obuzdan.
Psihoanalitičari su postali korumpirani agenti onih koji su vladali Amerikom.
H. Marcuse - intervju 1978: To je bio jedan od najupečatljivijih fenomena,
vidjeti do koje mjere vladajuća struktura moći
može manipulirati, upravljati i kontrolirati, ne samo svjesno,
već i podsvjesno i nesvjesno pojedinaca.
I to se dogodilo na psihološkoj osnovi
kontroliranjem i manipulacijom
nesvjesnih osnovnih nagona koje je Freud spominjao.
Razmislite o tome, dragi moj američki narode
Svima je ispran mozak, dječice, Svima vam je ispran mozak, ...
Zato ću vam sada reći, ubitačna bomba,
kao da gledam u dnevnoj sobi i kažem vam "Ubijte me!"
Slijedeći logiku Marcuseovih argumenata, nova studentska ljevica krenula je
u napad tog sustava društvene kontrole.
To je sažeto u slogan:
"'Postoji policajac u našim glavama. On mora biti uništen".
I taj policajac će biti uništen
svrgavanjem države i korporacija koje su ga tamo postavile.
Jedna skupina, The Weatherman počela je seriju napada
na tvrtke za koje su rekli da su i kontrolirale ljudske umove
preko potrošačkih proizvoda i proizvodile oružje u borbi protiv Vijetnama.
B. Dohrn - osnivačica Weatherman-a: Ne postoji način da se bude odan nenasilju
u središtu najnasilnijeg društva u povijesti.
Nisam odana nenasilju ni na koji način.
Linda Evans - članica Weatherman-a: Želimo živjeti život koji
se ne temelji na materijalističkim vrijednostima,
a cijeli se sustav vlasti i ekonomije Amerike temelji na profitu,
na osobnoj pohlepi i sebičnosti.
Stoga, želimo li biti ljudi i voljeti se međusobno,
biti jednaki i ne postavljati se u različite uloge,
moramo uništiti takvu vrstu vlade
koja nas udaljava od traženja pozitivnih vrijednosti u životu.
Ali američka država je nasilno uzvratila.
Na demokratskoj konvenciji u Chicagu 1968.
policija i nacionalna garda odrješito je napala tisuće prosvjednika.
To je bio početak faze okrutnog suzbijanja nove ljevice u Americi.
Kulminiralo je ubojstvom četiri studenata na sveučilištu Kent State
18 mjeseci kasnije.
U takvim okolnostima ljevica se počela raspadati.
R. Pardun - studentski aktivist 1960-tih: Upoznali smo snagu države.
Bila je mnogo veća, jača i moćnija nego što smo pomislili.
I u tom trenutku,
čini se da je došlo do promjene u taktici.
Suočeni s takvom nasilnom represijom,
mnogi su se iz novoj ljevice počeli okretati novoj ideji.
Ako je bilo nemoguće izbaciti policajca iz nečije glave
svrgavanjem države, trebao se naći način za ulazak u nečiji um
i uklone kontrole koje su u njemu usađene
od strane države i korporacija.
Iz toga će proizaći novo Ja, pa tako i novo društvo.
S. Albert - Osnivački član Yippie partije: Ljudi koji su bili politički aktivni
bili su uvjeravani da kada bi mogli promijeniti sebe
i postati zdrave osobe,
i kada bi pokret rastao samo s ciljem da ljudi promjene sebe
tada u jednom trenutku, uz sve te pozitivne promjene koje se događaju
mogli bi reći kad količina postaje kvaliteta,
doći će i do svojevrsne spontane transformacije društva.
Ali, politički aktivizam nije bio potreban.
R. Pardun - studentski aktivist, 1960-tih: Riječ je o stvaranju novog Ja.
Ako bi se dovoljno ljudi promijenilo,
promijenilo bi se društvo.
- Tako osobno postaje političko? - Da, osobno postaje političko.
Bez promjene osobnog,
nema šanse da promijenite političko.
Suprotstavljanje državnoj vlasti SAD-a
nije bila opcija.
Bili su oružano nadmoćniji.
Da bi stvorili novo Ja, okrenuli su se idejama i tehnikama
Wilhelma Reicha.
Od njegove smrti, mala skupina psihoterapeuta
razvijala je tehnike temeljene na Reichovim idejama.
Njihov cilj je bio da pronađu načine koji će omogućiti pojedincima
u oslobađanju od kontrola koje je u njihove umove ugradilo društvo.
Njihovo središte je bio mali stari motel na nepristupačnoj obali Kalifornije.
Zvao se Institut Esalen.
Vodeća figura Esalena bio je psihoanalitičar Fritz Perls.
Perlsa je učio Reich i razvio je oblik grupne terapije
u kojima je poticao pojedince da javno izraze svoje osjećaje
za koje je društvo reklo da su opasni i da trebaju biti potisnuti.
Fritz Pearls radionica, Esalen 1960-te To je osnovni strah od te stvari u meni,
kao mali demon unutra, ... Ne izlazi tako često,
Teško ga se riješiti.
Sada, stavi tu stvar iz sebe na stolac i razgovaraj s tim!
Michael Murphy - osnivač Instituta Esalen: Perls je to zvao sjedanje na "vruću stolicu"
pred grupom.
Da je ovo vruća stolica, a ti Perls, vodio bi me
u taj proces samoprikazivanja, samootkrivenja,
povezanosti sa svim dijelovima sebe, osvještavanja njihovog postojanja
i onda preuzimanja kontrole nad time.
-To je demon? -Da. Mogu izaći ...
mogu izaći ravno iz njega.
- I mogu ga ... gurnuti sa strane ... - Tebe! Reci tebe!
- Mogu te gurnuti sa strane. - Da!
- Postoji demon u svima nama. - Sve vas mogu rasplakati.
Mogu učiniti da se svi osjećate užasno,
možda tako čak zauvijek
Mogu, ... učiniti
učiniti da ova usta rade i izgovaraju stvari,
Mogu gotovo uništiti svakoga ... svakog od vas
ako izađem.
Nitko neće biti pošteđen,
- Čak ni Vas! - Da.
Kako se osjećaš sada?
Osjećam se bolje, mislim ...
- Osjećam se vrlo iskreno. - Da, i primijetio si povećanje moći?
Drugim riječima, to je preuzimanje kontrole nad onim što jesi
kako djeluješ i kako se osjećaš, cijelim svojim bićem si prisutan
drugim riječima, daje ti autonomiju, nudi ti slobodu.
Zastrašujuć sam! Kad imam svoju moć, zastrašujuć sam!
- Reci: "Plašim te svojom moći!" - Plašim te svojom moći!
- Onda, gdje si osjetio snagu, u svojim rukama, u mišićima?
Probudi se!
- (nerazumljivo) ... proklet bio. - Dobro, dobro. Prestani.
J*** se. To nije bio smiješan potez. To je ono što sam želio učiniti i učinio sam.
Ono što su Perls i ostali u Esalenu vjerovali
da stvaraju načine koji dozvoljavaju pojedincima
da izraze svoju pravu osobnost.
Željela sam da mi plješću!
Vjerovali su da će iz toga proizaći nova autonomna bića,
oslobođena društvenog kondicioniranja.
Za ljevicu, poraženu u buđenju Chicaga,
to je bila iznimno privlačna ideja.
Te tehnike su se mogle koristiti za oslobađanje novog snažnog Ja
dovoljno jakog da svrgne stari poredak.
U kasnim 60-tima i ranim 70-tima
tisuće su pohrlile u Esalen.
Samo par godina ranije to je bio opskuran marginalni institut.
Sada je postao centar nacionalnog pokreta za osobnu transformaciju.
Pokret ljudskog potencijala.
Michael Murphy - osnivač Esalen Instituta: Postalo je poput magneta.
Ljudi su se željeli pridružiti tom toku istraživanja.
Unutar 7-8 godina postojalo je oko dvjesto takvih centara u Americi
tražeći uglavnom Esalen za vodstvo.
- Osjećam se tako oslobođeno! - Stvarno? To je fantastično!
I preuzeli su na sebe visoki politički cilj.
Ne možete odvojiti osobnu od socijalne transformacije.
To dvoje ide zajedno.
Kako je pokret rastao,
vođe Esalena odlučili su pokušati koristiti svoje tehnike
u rješavanju socijalnih problema.
Počeli su s rasizmom.
Organizirali su grupu za sučeljavanje bijelih i crnih radikala.
Poticali su obje grupe da izraze svoje unutarnje rasističke osjećaje
koje je u njih usadilo društvo.
Na taj način bi nadišli te osjećaje
i doživjeli jedni druge kao osobe.
George Leonard - lider sučeljavanja 60-tih: Počeo sam seriju sučeljavanja nazvanih
"Rasna konfrontacija kao transcendentalno iskustvo".
Mislili smo da želimo takvu vrstu crno/bijele konfrontacije
tako da se stvarno može vidjeti što je između te dvije rase,
bez uzmicanja i pristojnosti,
idući ravno u utrobu zvijeri, zvijeri rasne predrasude.
I bilo je iznimno dramatično. To su bile najteže
radionice ikad sazvane u Esalen Institutu.
Gledam u tebe bijeli! imaš odjeću! Imaš cipele!
Tako si siguran, gledajući u mene, ha?
- Imaš prokletu policiju u susjedstvu! - Stvarno? Oni nisu moja policija!
- Imaš guvernera, imaš gradonačelnika! - Oh, stvarno?
- Imaš predsjednika, imaš ambasadore! - Oh, stvarno? I ti možeš glasati!
- Mi imamo smrt u Vijetnamu. To su povlastice ropskog rada!
- Imaš graditelje, nebodere, kojima dominirate i kontrolirate
- ekonomski i politički!
- I reci mi da to nije tvoje! - Kao i tvoje.
Tada su se okupili crnci i napali bijelce.
I dopustili nam da ih promatramo.
"Oni su to nazivali "potajno promatranje".
"Potajno promatranje" znači zavirivanje u njihove tajne.
U njihovu patvorenost i tome slično.
Poput bijelih liberala.
Oh, oni su se stvarno okomili na bijele liberale.
Ne prodavaj mi takva sranja dok sam živ. Prokleti lažljivče.
Ti bljedunjavi kurvin sine!
Da, ne znam zašto si došao, ti nemaš crnog, ha?
Tražiš stepenice ... ha?
Zašto si došao, pajdašu?
Sjediš tu raskrečenih nogu, sliniš ... Ali zašto si došao pajdašu?
Sučeljavanje crno/bijelih grupa bilo je katastrofa.
Crni radikali su to vidjeli kao podmukli pokušaj da se uništi njihova moć.
Pokušavajući ih pretvoriti u oslobođene pojedince,
Esalen je uklanjao jednu stvar koja im je dala snagu i samopouzdanje
u njihovoj borbi protiv rasizma;
njihov zajednički identitet crnaca.
- Zbog mojih razloga. - Zbog tvojih razloga?
Onda znaj da je tvoj razlog što si ovdje drugačiji od mojega.
Tako se pokret ljudskog potencijala okrenuo drugoj društvenoj grupi
za koju su vjerovali da će imati koristi od osobne transformacije:
... redovnicama.
I ovaj put su bili puno uspješniji.
Samostan Bezgrešnog srca u Los Angelesu
bio je jedan od najvećih sjemeništa u Americi.
Grupa radikalnih psihoterapeuta obratila se samostanu.
Željeli su isprobati svoje tehnike osobnog oslobađanja
na osobama čiji su identiteti definirani nizom vanjskih pravila
koje su duboko usađeni.
Samostan, u želji da ispadne moderan, pristao je na eksperiment.
Dr. William Coulson - vođa grupe: I radili smo vikend radionice
za nekoliko stotina opatica iz Bezgrešnog srca.
Opatice su bile rezervirane, bile su suzdržanije od
drugih ljudi kad im se reklo: nemojte biti tako rezervirane, pustite sve van,
vi ste dobre osobe i možete biti ono što zaista jeste,
ne trebate igrati ulogu opatice, ne trebate obarati oči.
Krepost je precijenjena vrlina.
Opatica početnica iz eksperimenta: Pokušavaš se dokazati,
otkriti tko si zapravo, što postaješ,
a u isto vrijeme pokušavaš živjeti život predanosti i službe
i trudiš se uklopiti sve to u ono što jesi,
i to su takva previranja da ponekad samo prolupaš.
To su šašave, lude stvari.
Trčanje oko voćnjaka i krađa naranči,
uzimanje pića iz frižidera, lude stvari.
Redovnica: Osjećala sam se kao licemjer,
željela sam da me ljudi poštuju zbog onog što jesam, a ne zbog mantije
i drago mi je zbog promjene.
- Uplašena si ali ideš dalje. - Oh, da. Smrtno se bojim, ali isplati se.
Eksperiment je počeo transformirati samostan.
Opatice su glasale za odbacivanje mantije, u korist normalne odjeće.
Psihoterapeuti su otkrili da su probudili druge sile.
Dr. William Coulson - vođa grupe: Jedna od stvari koje smo oslobodili
bila je seksualna energija.
Stvar koju crkva jako dobro obuzdava
više se nije mogla obuzdati.
Jedna sestra, koja je bila članica zajednice,
dobila je ideju da može biti slobodnija nego prije
i zavela jednu od svojih kolegica, a zatim je zavela
načelnicu opatica početnica, koja je bila starija žena, vrlo rezervirana,
i njen program oslobođenja te starije žene bio je seksualan.
Odvezla ju je u trgovinu, a na povratku
kad su ušle u garažu, nagnula se prema njoj
i snažno je poljubila u usta
i nakon toga, sestra koja se vjerojatno
nikad prije nije ljubila bila je spremna za više.
Učinak eksperimenta na samostan bio je kataklizmički.
Za godinu dana, 300 redovnica, više od polovice samostana,
poslalo je peticiju Vatikanu tražeći oslobođenje od zavjeta.
I šest mjeseci kasnije, samostan je zatvoren.
Sve što je ostalo je mala skupina redovnica,
ali one su postale radikalne lezbijske redovnice.
Ostale su odustale od vjerskog života.
- Odustale su od redovničkog života? - Jesu, da, postale su osobe.
Do kasnih 1960-tih, ideja o istraživanju sebe
brzo se širila Amerikom.
Grupe za sučeljavanje postale su središte onoga što je viđeno kao
radikalna alternativna kultura temeljena na razvoju osobnosti
oslobođenu korupirane kapitalističke kulture.
Samo želim slobodu ... da budem svoj. I to je za ljubav, za iskustvo ...
Pozitivan način života ... ne kažemo da ste vi u krivu.
Samo želimo biti slobodni, da budemo to što želimo biti
što otkrijemo da jesmo, kako nastavljamo istraživati sebe.
To je počelo imati ozbiljan utjecaj na korporativnu Ameriku,
jer ta nova Ja se više nisu ponašala kao predvidljivi potrošači.
Industrija životnih osiguranja bila je posebno
zabrinuta što sve manje i manje studenata kupuje životno osiguranje
nakon što napuste sveučilište.
Tražili su Daniela Yankelovicha, američkog vodećeg istraživača tržišta, da to istraži.
On je studirao psihoanalizu.
Daniel Yankelovich: Biznis životnih osiguranja
bio je više od ostalih u to vrijeme izgrađen na protestantskoj etici.
Kupili ste životno osiguranje jedino ako ste osoba koja se žrtvuje za budućnost.
Ako živite u sadašnjosti, nemate potrebu za životnim osiguranjem.
Tako su imali osjećaj da su možda temeljne vrijednosti protestantske etike
osporavane od strane tih novih vrijednosti koje su se počele pojavljivati.
Bio sam stvarno zapanjen onime što sam otkrio.
Konvencionalno, prevladavajuće tumačenje
je bilo da je to povezano s političkim radikalizmom.
Ali bilo nam je jasno da je to maska, pokriće.
Jezgra toga morala je biti povezana sa samoizražavanjem.
Ta preokupiranost sobom i unutrašnjim Ja
to je bilo važno ljudima, sposobnost samoizražavanja.
Opa! Koji osjećaj!
Yankelovich je počeo pratiti razvoj i ponašanje
tih novi izražajnih osobnosti.
Rekao je korporacijama da ta nova bića jesu potrošači,
ali više ne žele ništa što bi ih stavilo
unutar uskih slojeva američkog društva.
Umjesto toga, željeli su proizvode koji će odraziti njihovu osobnost,
njihovu različitost u povodljivom svijetu.
Upravo ono što američke korporacije nisu proizvodile.
Daniel Yankelovich: Proizvodi su oduvijek imali
emocionalno značenje.
Novitet je osobnost.
Ideja da taj proizvod odražava mene,
bilo da je to mali europski auto,
određeni glazbeni sustav,
vaša osobna prezentacija, vaša odjeća
Za trenutnu energiju iz mojih mišića, i ... opuštanje
To su postali načini na koje ljudi troše novac
da bi rekli svijetu tko su.
No, proizvođači nisu imali pojma što se događa, ali zaista,
s potrošačima i s tržištem životnih (osiguranja).
Glavne tvrtke za oglašavanje osnovale su tzv. "operativne skupine"
da bi pokušali otkriti kako privući te nove osobe.
Voditelj jedne agencije poslao je dopis svom osoblju.
Moramo se prilagoditi, rekao je, novim "neprilagodljivcima"
Moramo slušati glazbu Dylana i češće ići u kazalište.
Samo problem je bio u tome što je sve manje samoizražajnih pojedinaca
željelo sudjelovati u testnim grupama.
Oglašivači su prepušteni sami sebi.
Tu su pahuljice koje su tako ukusne! Tjeraju te da plešeš, na što nisi računao!
Ti ukusni kvadratići zaslađene pšenice
Prhki i hrskavi i tako ukusni!
- Brže, iako ... - To je što govorim, koristi folk-rock,
s više rocka nego folka!
Postojao je još ozbiljniji problem.
Stvarati proizvode za ljude koji se žele izraziti
značilo bi stvarati raznolikost.
Ali sistem masovne proizvodnje razvijen u Americi
bio je isplativ jedino ako se radi velik broj istih predmeta.
To je savršeno dogovaralo ograničenom rasponu želja konformističkog društva.
Osobna izražajnost zaprijetila je cijelom tom sustavu proizvodnje.
A prijetnja će ubrzano rasti
jer je jedan poduzetnik pronašao način
masovne proizvodnje tog novog neovisnog sebstva.
To je bio Werner Erhard.
Erhard je izumio sistem nazvan EST - Erhard Seminar Training.
Stotine ljudi dolazilo je na vikend seanse kako bi naučili biti svoji,
i EST su ubrzo kopirale druge grupe
poput Exegesisa u Velikoj Britaniji.
Mnoge Erhardove tehnike proizašle su iz pokreta ljudskog potencijala.
Kritizirao je pokret zbog toga što nije otišao dovoljno daleko.
Njihova ideja da postoji središnja jezgra unutar svih ljudskih bića
za njega je bilo samo još jedno ograničenje ljudske slobode.
U stvarnosti ne postoji nepromjenjivo Ja
što znači da možete biti što god poželite.
Werner Erhard - osnivač EST-a: Teza pokreta ljudskog potencijala
bila je da postoji nešto stvarno dobro unutra
i ako uklonite te slojeve, doći ćete do srži
nečeg što je urođeno i samoizražajno
to je pravo ja, što će biti predivna stvar.
U stvarnosti smo pronašli ljude koji su došli do posljednjeg sloja,
uklonili ga i ustanovili da je ostalo samo ništavilo.
- Dobro je! Guraj! - Pokreni! Učini to!
EST seanse su bile intenzivne i često brutalne.
Sudionici su potpisivali ugovore suglasni da neće otići
dozvoljavajući trenerima da učine sve što je neophodno
da slome njihov društveno stvoren identitet.
Doći ćeš do sendviča! Guraj ili ja pobjeđujem!
Ako gurnem jače nego ti, zdrobit ću te!
Zato bolje gurni brzo, sad, jako! Učini to!
To je to, učini to ponovno! Da, gurni! Dobro! Dobro!
Dobro! Opet! Da!
Werner Erhard - osnivač EST-a Pravi cilj EST treninga
bio je silazak sloj po sloj, sloj po sloj
dok ne dođete do posljednjeg sloja i uklonite ga
gdje je spoznaja da je ...
zapravo sve besmisleno i prazno.
Neee! Ne! Prestani! Prestani!
To je krajnja točka egzistencijalizma.
EST je otišao korak dalje,
tako da su ljudi počeli shvaćati da nije samo besmisleno i prazno,
već da je prazno i besmisleno u stvari prazno i besmisleno,
i da je u tome ogromna sloboda.
Sva ograničenja, sva pravila
koja ste si nametnuli, su nestala.
Ono s čime ste ostali je ništavilo
a ništavilo je iznimno moćno mjesto za ostati
jer jedino iz ništavila možete stvarati
iz tog ništavila ljudi su mogli otkriti život,
dozvoljavajući si da stvore sebe.
-Da otkriju sebe? -Da otkriju sebe.
Možete biti što želite.
Želim početi stvarati taj zvuk
i na tom zvuku, stvoriti u ljudima, svijet kakav želite stvoriti.
Jesse Kornbluth - novinar, New Times Erhard je pokazao
da je samo pojedinac bitan,
da ne postoji društvena briga
da je vaše življenje ispunjenog života
jedino o čemu trebate brinuti.
EST ljudi proizašli iz tih treninga osjećali su da
nije sebično razmišljati o sebi, da je to najviša dužnost.
Poljubi me i nasmiješi mi se, reci da ćeš me čekati
drži me kao da me nikad nećeš pustiti.
John Denver - EST diplomant Trening traje dva vikenda
i to je bilo prilično nevjerojatno iskustvo u mom životu,
i zauvijek ću biti zahvalan za to iskustvo. Dobio sam mnogo od toga.
Mi stvarno želimo znati tko smo,
tamo se događaju stvari iz kojih saznajemo sve više i više o sebi čitavo vrijeme,
i da stvarno saznamo što nas pokreće
i kako otkrivamo sebe.
EST je postao iznimno uspješan.
Pjevači, filmske zvijezde, stotine tisuća običnih Amerikanaca
prošlo je trening u 1970-tima.
No, u procesu, politička ideja, koja je započela pokret
osobne transformacije, počela je nestajati.
Izvorna vizija, da će se kroz otkrivanje i izražavanje sebe
roditi nova kultura,
ona koja će suprostaviti moći države.
Nećemo im dozvoliti da odvoje našu kulturu od naše politike!
mi smo ljudi, mi smo svi zajedno! J*** se!
Ono što se počelo pojavljivati je ideja da ljudi mogu biti sretni
jednostavno unutar sebe i da je promjena društva nevažna.
Jedan od zagovornika toga bio je Jerry Rubin.
1968. Rubin, kao vođa stranke Yippies vodio je marš na Chicago.
Ali sad je prošao EST trening.
Jerry Rubin - intervju 1978.: Bio sam spreman umrijeti i imao sam
kompleks mučenika kao što smo svi imali, i odrekao sam se tog ideala žrtve.
i nisam više silno dirnut nepravdom kao što sam nekad bio.
Sada smo se reinkarnirali iznutra.
Stew Albert - Jedan od osnivača Yippie: U osnovi, politika je izgubljena
i potpuno zamijenjena tim načinom života
i onda željom da se uđe sve dublje i dublje u sebe.
Do sada grandiozan osjećaj samog sebe.
I moj dobar prijatelj i jedan od osnivača Yippie, Jerry Rubin
definitivno je krenuo u tom smjeru
i mislim da je povjerovao, počeo vjerovati u ideju
da bi mogao biti sretan i potpuno razvijen samostalno.
Socijalizam u jednoj osobi.
- Da li je bio sam u tome? - Iako je to, naravno, kapitalizam.
Werner Erhard - osnivač EST-a: U tome je vic.
Mislim da je to smiješno,
Mislim da je to smiješno, jer ljudi provedu toliko svog života
mučeni svojom prošlosti i zaključani u svojoj prošlosti,
ograničeni svojom prošlosti, i tu je ogromna sloboda od toga,
dozvoliti ljudima da stvore sebe.
Što je to?
EST je samo najživopisniji i intenzivan izraz ideje
koja se brzo širila kroz sve slojeve američkog društva.
Knjige i televizijski programi promovirali su ideju
da je nečija prva dužnost da bude svoj.
Oni koji su promatrali tu promjenu bili su zapanjeni brzinom
kojom se ta ideja širila.
Daniel Yankelovich: 1970. to je bio mali postotak
ukupnog stanovništva, možda 3 do 5 posto.
Do 1980. se proširilo na većinu javnosti, preko 80 posto.
Postavili ste pitanje: Kako ćeš se samoostvariti?
Uzmete ovaj dan i kažete: kada se brijem svako jutro,
i pogledam u ogledalo te kažem samom sebi, stvarno to kažem:
Nitko neće upropastiti ovaj tvoj dan. Nitko!
Ta preokupacija sobom i svojom nutrinom,
putovala je i širila se društvom u 1970-tima.
Pomogao mi je da prestanem živjeti u prošlosti i počnem graditi od danas
koristeći moja iskustva iz prošlosti, da budem bolja osoba danas i sutra.
No, tada postaje problem: kako biti samoizražajan?
I u tom trenutku je američki kapitalizam odlučio da će se
uključiti i pomoći tim pojedincima da se izraze
te u tom procesu dobro zaraditi.
Prvo su tražili način kako će ući u njihove glave
kako bi otkrili što ta nova bića žele
kako bi postali svoji.
To nije došlo s Madison Avenue,
već iz jednog od najmoćnijih znanstveno- istraživačkih instituta u Americi.
Stanford Research Institute (SRI) u Kaliforniji
radio je za korporacije i vladu.
Na počeku se uglavnom bavio računalima
ali je isto radio i za ministarstvo obrane
na onome što će postati projekt "Zvjezdanih ratova"
1978. grupa ekonomista i psihologa u SRI-u
odlučila je pronaći način kako čitati, mjeriti i ispunjavati želje
tih novih nepredvidljivih potrošača.
Jay Ogilvy - voditelj istraživanja, 1979-88: Ideja je bila stvoriti rigidan alat
za mjerenje čitavog spektra želja, čežnji, vrijednosti,
koje su prethodno bile nekako zanemarene.
Kažu u poslovanju, znate, "Što se izmjeri, napravi se."
U osnovi smo govorili proizvođačima,
ako ćete stvarno zadovoljiti, ne samo osnovne potrebe,
već osobite želje,
hirove i čežnje visoko razvijenih ljudskih bića,
morat ćete se segmentirati, učiniti osobnijima.
Da bi to učinio, SRI se obratio za pomoć
onima koji su započeli oslobađanje svoga Ja.
Posebno jednom od vođa pokreta ljudskog potencijala,
psihologu Abrahamu Maslowu.
Kroz promatranje rada na mjestima poput Esalena,
Maslow je ponudio novi sustav psiholoških tipova.
To je nazvao "hijerarhija potreba",
a opisivala je razne emocionalne faze kroz koje su ljudi prošli
kako bi oslobodili svoje osjećaje.
Na vrhu je samoostvarenje.
To je točka na kojoj su pojedinci
postali potpuno usmjereni prema sebi i slobodni od društva.
Tim u SRI-u je smatrao da bi "Maslowa hijerarhija"
mogla biti temelj za novi način kategoriziranja društva.
Ne po društvenim klasama,
nego po različitim psihološkim željama i porivima.
Da bi to testirali, osmislili su ogroman upitnik sa stotinama pitanja
o tome kako ljudi vide sebe - svoje unutrašnje vrijednosti.
Upitnik je osmišljen da bi se vidjelo da li se ljudi uklapaju u Maslowove kategorije.
Amina M. Spengler - direktorica progama: Pokušavali smo saznati kako se ljudi
zaista osjećaju. Postavili smo ta doista prodorna pitanja
i angažirali tvrtku koja provodi ankete da to napravi
i rekli su da nikad nisu vidjeli ništa slično.
Obično trebate poslati upitnik poštom pa onda za šest tjedana sljedeći
i tada trebate nazivati ljude, znate, da biste povećali odziv
imali smo 86 postotni odziv, već nakon prvog slanja upitnika.
Ljudi su voljeli ispunjavati taj upitnik.
Dobili smo nekoliko upitnika natrag s napomenom:
"Imate još upitnika koje bih mogao ispuniti?"
Tražili smo od tih ljudi da razmišljaju o stvarima
o kojima nikada prije nisu razmišljali i sviđalo im se razmišljati o njima.
- Kao što na primjer? Što osjećaju u sebi?
Da, što osjećaju u sebi, što ih motivira, kakav je njihov život,
što im je bitno. To je bilo nešto poput ... Opa!
Odgovori su zatim analizirani pomoću računala.
To je otkrilo da postoje temeljni obrasci u načinu kako ljudi doživljavaju sebe
koji su se uklapali u Maslowove kategorije.
Na vrhu hijerarhije bila je velika i rastuća grupa
koja se provlačila kroz sve društvene slojeve.
SRI ekipa ih je nazvala "unutrašnjim direktivama."
To su bili ljudi koji su osjećali da nisu definirani svojim mjestom u društvu,
već odabirima koje su sami napravili.
SRI je otkrio da se ti ljudi mogu opisati
različitim obrascima ponašanja kroz koje su izabrali da se izraze.
Samoizražavanje nije beskrajno,
ono spada u prepoznatljive vrste.
SRI ekipa je izmislila novi naziv za to:
Životni stilovi (lifestyles).
Uspjeli su kategorizirati novu osobitost.
Svoj sistem su nazvali "Vrijednosti i životni stilovi", engleska kratica: VALs
Na čelu te promjene su tri nove VALs grupe,
grupe za koje kažemo da su "sebi usmjerene"
To su ljudi kojima je osobno zadovoljstvo
važnije od statusa ili novca.
Oni teže tome da su samoizražajni, složeni i osobenjaci.
Rob je "Ja-sam-ja." Takvi traže nove vrijednosti,
bježeći od tradicije stvarajući vlastite standarde.
Rob je čak smislio svoje ime: Rob Noxious. (Ubitačni Rob)
Jody pripada "eksperimentatorima". Ta grupa traži unutarnji rast
kroz direktno iskustvo.
"Eksperimentatori" su "sve u jednom", to je probaj-sve-jednom ekipa,
i sva ta aktivnost zahtjeva proizvode i usluge.
Njihovi hobiji su praktični, a njihova imovina je jednostavna,
ali ne uvijek jednostavna za procijeniti.
Društveno svjesni
Ja vodim knjižaru, prodajem knjige,
poslovan sam čovjek,
ali to ne znači nužno da vjerujem u kapitalizam,
to je samo ono što trenutno radim.
SRI je stvorio pojednostavljen upitnik sa samo 30 ključnih pitanja.
Bilo tko ih odgovori mogao bi trenutno biti svrstan
u jednu od desetak ili više tih novih grupa.
To je omogućilo tvrtkama da utvrde koje grupe kupuju njihove proizvode,
a iz toga kako se proizvodi trebaju reklamirati
kako bi postali moćni simboli unutrašnjih vrijednosti i životnog stila tih grupa.
To je bio početak Lifestyle marketinga.
Amina M. Spengler - direktorica programa: To im je omogućilo ne da samo gledaju
na ljude kao demografske grupe dobi i prihoda ili čega god,
nego da stvarno razumiju temeljne motivacije.
Dakle, većina marketinga je promatrala postupke ljudi
pokušavajući shvatiti što im je činiti,
ali mi smo pokušavali više gledati pozadinske ljudske vrijednosti
da bi predvidjeli koji im je životni stil,
u kakvoj kući žive, koji auto voze.
Tako su im tada korporacije mogle prodavati stvari
razumijevajući ih, imajući marke, znajući kako ljudi izgledaju,
gdje žive, kakav je njihov životni stil.
Ako je novi proizvod izražavao vrijednosti neke grupe, oni bi ga kupovali.
To je ono što je učinilo "Sustav vrijednosti i životnog stila" (VALs) tako moćnim.
Njegova sposobnost da predvidi koje će proizvode "samoostvareni" odabrati.
Demonstracija te moći biti će dramatična.
VALs će pokazati da može predvidjeti ne samo proizvode koje će kupiti,
već i za koje će političare glasovati.
Dame i gospodo, sljedeći predsjednik SAD-a: Ronald Reagan!
1980-te, Ronald Reagan se kandidirao za predsjednika.
On i njegovi savjetnici bili su uvjereni da mogu pobijediti
na programu nove osobitosti.
To bi bio napad na 50 godina vladinog utjecaja na živote ljudi.
Jeffery Bell - Reaganov pisac govora: Pisao sam govore o tome da ljudi
donose temeljne odluke, o micanju sudaca s puta,
micanju birokrata s puta, micanju središnje vlasti s puta.
Dao sam Reaganu da izabere od nekoliko naslova za govor,
i on je odabrao "Neka ljudi vladaju, neka ljudi povrate vlast",
povrate kontrolu nad vlastitom sudbinom
daleko od nepristupačne elite u Washingtonu.
Želio bih misliti da vrsta vodstva koje bih ja prakticirao u Washingtonu
nije vrsta vodstva gdje bih se pretvarao
da mogu riješiti sve probleme o kojima pričam ovdje,
ali zajedno, vi i ja to možemo ...
Želio bih preuzeti vodstvo
u skidanju vlade s leđa američkog naroda
i vašem oslobađanju, da napravim ono što znam da možete napraviti
To je bilo radikalno.
Moderni republikanci su smatrali da je to samoubojstvo,
Jimmy Carter je to nazvao smiješnim,
tisak je bio izuzetno negativan,
ali čudna stvar je bila da su ankete bile vrlo dobre
u New Hampshireu, prvoj državi gdje smo morali pobijediti.
Ono što je bilo čudno,
je što se činilo da postoji čudan mozaik potpore Reaganove politike.
Tradicionalni anketari nisu mogli vidjeti nikakav suvisao uzorak
kroz klase, dob ili spol.
Ali oni koji su osmislili VALs sustav
vjerovali su da znaju zašto.
Testirali su svoj sustav i u Americi i Velikoj Britaniji
i bili su uvjereni da će se i Reaganova i Thatcherina poruka
o osobnoj slobodi svidjeti grupi na vrhu njihove hijerarhije,
okrenutima sebi, jer se uklapala u način na koji vide sebe.
Christine McNulty - voditeljica 1978-81: Bilo im je vrlo važno da budu osobiti,
da budu osobenjaci.
I tako u ranoj fazi, kada smo gledali poruke
koje su i Thatcherica i Reagan slali
zaključili smo da koriste izraze koji odgovaraju mladim ljudima
i posebno ljudima koji napreduju ka samoostvarenju.
Nazvali smo ih "unutarnje orijentiranim" ljudima.
Puno naših kolega je reklo da je to potpuno suludo,
jer "unutarnje orijentirani" su društveno osvješćeni,
da nikada neće glasati za konzervativce ili za republikance.
Mi smo rekli,
ako im Thatcherica i Reagan nastave biti privlačni na isti način,
oni će stvarno glasati za njih.
I ja vidim vodstvo koje će vam vladu skinuti s leđa
da vas oslobodi da učinite ono što možete učiniti jako dobro. Puno vam hvala.
Ideja da će novi samoostvareni pojedinci
izabrati političara iz desnice, a ne ljevice, činila se nevjerojatnom.
Da bi testirali svoju pretpostavku VALs ekipa
je provela anketu o izbornim namjerama
i usporedila ih sa svojim novim psihološkim kategorijama.
Christine McNulty - VALs voditeljica: Kada smo pitali u našim anketama
za koga ćete glasati, zasigurno su "unutarnje orijentirani"
odgovorili da će glasati za Thatchericu i za Reagana.
Ti su glasovi prevagnuli na izborima,
jer su glasali za Thatchericu i Reagana.
To je stvarno iznenadilo naše kolege, čak i u mojoj organizaciji.
To je zaista pokazalo moć takvog pristupa,
jer je vrlo teško prepoznati "unutarnje orijentirane" na ulici.
Ti ljudi koji su glasali za Thatchericu i Reagana,
"unutarnje orijentirani", dolazili su iz svih dijelova društva.
Teško je to dovesti u korelaciju sa društvenim klasama.
Ako pogledate samo dob, spol i društvenu klasu,
nikad ih nećete prepoznati.
Ali ako koristite upitnik o njihovim vrijednostima,
onda ćete ih prepoznati vrlo lako
- A to je bilo nešto novo? - Da, to je bilo nešto potpuno novo.
Početkom 1981, Ronald Reagan je inauguriran za predsjednika.
Preuzeo je vodstvo nad zemljom koja se suočavala sa ekonomskom katastrofom.
Velika inflacija tijekom 1970-tih
uništila je glavninu tradicionalne američke teške industrije.
Milijuni su bili nezaposleni.
Poštivajući svoja obećanja tijekom kampanje, Reagan je rekao
da neće pomagati na način kako su to radile bivše vlade.
Ove Sjedinjene države suočene su
ekonomskom nedaćom velikih razmjera.
Muči nas najduža
i jedna od najgorih inflacija u povijesti zemlje.
Ugašena industrija bacila je radnike u nezaposlenost,
ljudsku bijedu i osobnu poniženost.
U ovoj krizi uplitanje vlade nije rješenje našeg problema,
vlada JEST problem.
Američka klonula ekonomija uskoro će biti spašena, ne od strane vlade,
nego od novih skupina koje su identificirali istraživači tržišta.
"Samoostvarujući pojedinci".
Oni će postati pogon onoga što će biti nazvano "nova ekonomija".
Možete biti ono što poželite!
Pa, ..., što zapravo želiš?
Pa, ukusan proizvod koji je dobar za mene
Zbog čega to želiš?
Renee M. Love CEO Omega Group Inc.: Jedna tehnika je da ljudima
postavljamo jedna te ista pitanja, kada pitamo:
Što želiš, što stvarno želiš, zašto to želiš?
i oni počnu govoriti o tome, postanu bliski s tim što se kod njih događa.
Tom tehnikom mi zapravo otkrivamo osobu.
Zamislite da osoba ima više slojeva zaštite, misli, reakcija i uvjerenja.
Želimo doći do same jezgre.
U svjetlu pronalaska "Vrijednosti i stilova života" (VALs)
izrasla je cijela industrija psihološkog istraživanja tržišta.
Stara tehnika testnih grupa freudovskih analitičara u 50-tima,
upotrijebljena je na novi i moćan način.
Originalni cilj testnih grupa bio je pronaći načine
"uvjeravanja" ljudi da kupuju ograničeni raspon masovno proizvedene robe.
Ali sada su testne grupe bile iskorištene na drugačiji način
kako bi se istražili unutarnji osjećaji lifestyle skupina
i iz toga osmislile čitave nove linije proizvoda,
koje će im omogućiti da izraze ono što su smatrali svojom osobitošću.
Generacije koje su se nekoć bunile protiv konformizma
nametnutog konzumerizmom, sada su ga prihvatile.
Jer im je pomogao da budu svoji.
Stew Albert - Jedan od osnivača Yippie: Ono što je kapitalizam briljantno uspio,
bilo je stvaranje proizvoda koji će zanimati ljude kao što sam ja.
Koje bi zanimale ljude poput Jerry Rubina.
Kapitalizam je razvio cijelu industriju
za stvaranje proizvoda koji izazivaju osjećaj višeg smisla sebstva,
koji su se naizgled slagali s nama da je sebstvo beskrajno
da možeš postati sve što poželiš.
Uzeli su našu filozofiju i složili se s njom.
I tada stvorili proizvode koji su ti navodno pomagali da postaneš to bezgranično Ja.
Proizvod ti prodaje stil života, način postojanja.
Proizvod ti prodaje vrijednosti.
Oblačiš se na taj način,
živiš u takvoj kući, imaš takav namještaj,
koristiš takvo računalo, ...
jedeš u takvim restoranima.
Tamo su vrijednosti, ukus, modernost,
Ono nije, ponavljam nije marketinški nastup
Sama ideja da bi mogli kupiti identitet
zamjenjuje izvornu ideju pokreta
da si potpuno slobodan stvoriti svoj identitet.
I da si potpuno slobodan promijeniti svijet u ono što želiš da bude.
Pa, ono što nosim je ... iskaz.
Taj veliki raspon novih želja,
savršeno je pristajao promjenama u industrijskoj proizvodnji.
Računala su sada proizvođačima omogućili ekonomičnu proizvodnju
malih serija potrošačke robe.
Stara ograničenja masovne proizvodnje su nestala,
kao i briga koja je mučila korporativnu Ameriku
od izuma masovne proizvodnje:
da će proizvoditi previše robe.
Sa pojavom novog sebstva, činilo se da nema granica željama potrošača.
Daniel Yankelovich: U Americi su kompanije uvijek bile
zabrinute da će ponuda nadmašiti potražnju.
Da proizvodimo previše i da za to ne postoji tržište.
Više se ne čuju takve stvari
jer se prešlo sa koncepcije tržišta s ograničenim potrebama,
koje se mogu trajno zadovoljiti,
na tržište s neograničenim, stalno promjenjivim potrebama
vođenih samoizražavanjem,
koje proizvodi i usluge
mogu zadovoljiti na bezbroj različitih načina, načina koji se stalno mijenjaju.
I posljedično ekonomiji nema kraja.
Iz te eksplozije želja,
proizašla je, naizgled, neprekidna potrošačka groznica
koja je preporodila američko gospodarstvo.
Izvorna ideja bila je da će oslobađanje sebstva
stvoriti novu vrstu ljudi, oslobođenih društvenog ograničavanja.
Ta se radikalna promjena i dogodila.
Dok su se ti "novi pojedinci" osjećali oslobođeno,
postajali su zbog svog identiteta sve ovisniji o korporacijama.
Korporacije su shvatile da je u njihovom interesu
ohrabriti ljude da se osjećaju kao jedinstveni pojedinci
i tada im ponuditi načine da to izraze.
Svijet u kojem su ljudi mislili da se bore protiv konformizma
nije bio prijetnja korporacijama, nego njihova najveća prilika.
Robert Reich - Clintonov kabinet 1993-97: To je bio na neki način trijumf ega,
trijumf određenog samoudovoljavanja,
pogleda da se na sve na svijetu i na sve moralne odluke
gleda kroz naočale osobnog zadovoljstva.
Konačno, glavni zaključak takve logike je da društvo ne postoji,
da postoji samo skupina pojedinaca, ljudi koji donose vlastite odluke
kako bi povećali svoju osobnu dobrobit.
Sljedeća epizoda govori o tome kako su političari ljevice
u Britaniji i Americi, iskoristili metode koje su razvile kompanije
kako bi ponovno došli na vlast.
Ali nisu shvaćali da bi ono što je funkcioniralo za kompanije
moglo potkopati same temelje njihovih političkih uvjerenja.
Naći će se zarobljeni u pohlepnim željama novog Ja.
Prijevod: M. M.
Obrada: oslobadjanje.com 06/2011.
Preuzeto sa www.titlovi.com