WN Academy
Živimo u čudnom vremenu. –Dešavaju se neobične stvari
koje potkopavaju stabilnost našeg svijeta. –Bombaši samoubojice, valovi izbjeglica,
Donald Trump, Vladimir Putin, i Brexit.
Čini se da oni koji nas vode nisu u stanju nositi se s njima
i nemaju viziju drugačije ili bolje budućnosti.
Ovaj film priča o tome kako smo došli do ovog čudnog mjesta.
O tome kako su političari, financijeri
i tehnološki utopisti, u proteklih 40 godina,
umjesto da se suoče sa realnim složenostima svijeta, odustali.
A kako bi zadržali vlast, konstruirali su jednostavniju verziju svijeta.
I kako je taj lažni svijet rastao, svi smo se ga prihvatili,
jer nam je jednostavnost bila ohrabrujuća.
Čak i oni koji su mislili da napadaju sustav - radikali, umjetnici, glazbenici
i cijela kontrakultura - zapravo su postali dio iluzije,
jer su se i oni povukli u zamišljeni svijet,
zbog čega njihovo suprotstavljanje nema učinka i nikad se ništa ne mijenja.
Ali to povlačenje u svijet snova omogućilo je porast tamnim i destruktivnim snagama.
Snagama koje se sada vraćaju i nagrizaju krhku površinu
našeg pažljivo konstruiranog lažnog svijeta.
# U snovima
# Živim... #
HIPERNORMALIZACIJA
Priča počinje u dva grada u istom trenutku u 1975.
Jedan je u New York. –Drugi je Damask.
Pojavile su se dvije ideje o tome kako bi bilo moguće vladati svijetom bez politike.
1975., New York je na rubu kolapsa. –Već 30 godina, političari koji su vodili grad
posuđivali su sve više i više novca od banaka za pokriće sve većih troškova.
No u ranim 70-ima, srednja klasa je pobjegla iz grada,
a porezi koje su plaćali su nestali s njima.
Pa su banke posudile gradu još više.
Istovremeno su počeli brinuti zbog rastućeg duga
i da li će grad uopće moći vratiti posuđeno.
A onda su jednog dana 1975. –Banke prestale posuđivati.
Grad je održao sjednicu kako bi ponudili obveznice
u zamjenu za zajmove, uz nadzor gradskog financijskog kontrolora.
Dobro jutro, Grad New York daje na ponudu
obveznice u vrijednosti od 260 milijuna dolara,
od čega 100 milijuna dospijevaju 3. lipnja 1975.
Banke su trebale doći u 11 sati,
ali ubrzo je postalo jasno da se nijedna neće pojaviti.
Sastanak je pomaknut na 14 sati, a banke su obećale doći.
Najava u ime kontrolora je da je će se ponuda, koju smo trebali
objaviti u 14 sati, održati danas u 16 sati.
Paul, znači li to da, za sada, nitko ne želi te obveznice?
U 16 sati ćemo dati izjavu.
Ako bih nešto sada izjavio, mislim da ne bi bilo u interesu
prodaje obveznica, koja je sada u tijeku.
Da li to znači da ih niste mogli danas prodati? –U 16 sati ćemo dati izjavu.
Ono što se dogodilo tog dana je radikalno promijenilo vlast.
Banke su inzistirale da im, u cilju zaštite svojih kredita,
treba biti dopušteno da preuzmu kontrolu nad gradom.
Grad je apelirao na Predsjednika, ali je on odbio pomoći,
pa je postavljen novi odbor za upravljanje gradskim financijama.
Od devet članova, osam su bili bankari.
Bio je to početak eksperimenta
kojim su financijske institucije preuzele vlast od političara
i počele same vladati društvom. –Grad nije imao drugog izbora.
Bankari su rigorozno provodili mjere štednje,
otpuštajući tisuće nastavnika, policajaca i vatrogasaca.
Bila je to nova vrsta politike.
Stari političari su vjerovali da je kriza riješena kroz pregovore i dogovore.
Bankari su imali potpuno drugačiji pogled. –Oni su bili predstavnici
nečega sa čime nema pregovora - logike tržišta.
Za njih nije bilo alternative ovom sustavu.
Tržište treba vladati društvom.
Samo piskarajući,
ovi "aljkavci" mogu zaraditi 60-65 milijuna po jednoj transakciji.
To je rješenje za sva otpuštanja u gradu,
to je nemarno, to je okrutno i to je sramota.
Priličan broj bankara bi se, naravno, složio
da su sindikati bili previše pohlepni.
Što kažete na to? Mislim da su u pravu na neki način.
Ako možete zaraditi 60 milijuna po transakciji,
a radnici zarađuju 8.000-9.000 godišnje, mislim da su u pravu,
i želim tim aljkavcima svako dobro na putu natrag na svoja mala imanja u Greenwichu.
Čudno je što se bankarima nitko nije suprostavio.
Radikali i ljevičari koji su deset godina prije
sanjali o promjeni Amerike revolucijom nisu učinili ništa. –Oni su se povukli
i živjeli u napuštenim zgradama na Manhattanu.
Pjevačica Patti Smith kasnije je opisala raspoloženje razočaranja
koje ih je obuzelo: "Nisam se više mogla poistovjetiti s političkim pokretima.
Sav manični aktivizam na ulicama.
U pokušaju da im se pridružim, osjećala sam se sputana
još jednim oblikom birokracije."
Ono što je opisivala je bio porast novog, snažnog individualizma
koji se nije uklapao u ideju kolektivne političke akcije.
Umjesto toga, Patti Smith i mnogi drugi
postali su nova vrsta individualnih radikala,
koji su otuđeno gledali kako grad propada.
Nisu pokušavali to promijeniti. –Samo su proživljavali.
Pogledajte. Nije li to super? –Volim to, kad djeca pišu po zidovima.
Ponekad mi je to ljepše nego bilo koja umjetnost. "Jose i Maria zauvijek."
Ima puno stvari, kao kad prolazite uz velika kina,
možda pronađemo neko, imaju male ekrane,
gdje možete vidjeti isječke, filmova kao "Z" ili slično.
Ljudi to neprestano gledaju. –Gledao sam ljude, provjerio. Cijeli dan!
Prolazim ovuda, tamo i natrag, a oni su još uvijek tu,
gledaju špicu filma, jer nemaju dosta love, a i to je neka zabava, znaš?
Umjesto toga, radikali u Americi odabrali su umjetnost i glazbu
kao sredstvo izražavanja svoje kritike društva.
Vjerovali su da umjesto pokušaja promijene svijeta izvana,
novi radikalizam treba pokušati promijeniti što je u glavama ljudi,
a put do toga je kroz samoizražavanje, a ne kolektivno djelovanje.
U ("Semiotika u kuhinji")
V
W
X
Y
Z
No, neki ljevičari su uvidjeli da se zapravo događa nešto drugo -
da je otuđenost i povlačenja e
uzrok da cijela generacija počinje gubiti dodir sa stvarnošću moći.
Šuti. –Šuti!
Jedan od njih je pisao o tom trenutku, "Raspoloženje u to doba je bilo takvo,
"a revolucija je odgođena na neodređeno vrijeme.
"I dok smo drijemali, novac se prikrao."
Kad ste rođeni, Larry?
Jedan od ljudi koji su razumjeli kako koristiti ovu novu moć
bio je Donald Trump. –Trump je shvatio da više nema budućnosti
u izgradnji kuća i stanova za obične ljude,
jer više nije bilo vladinih potpora. –Uvidio je da ima drugih načina
izvlačenja ogromne količine novca od države.
Trump počeo kupovati zapuštene zgrade u New Yorku
i najavio je da će ih transformirati u luksuzne hotele i apartmane.
A zauzvrat je dogovarao najveću poreznu olakšicu
u povijesti New Yorka, vrijednu 160 milijuna.
Grad je morao pristati, jer su bili očajni, a banke, uočivši novu priliku,
također su mu počele posuđivati novac.
I Trump je počeo transformirati New York u grad za bogate,
a on nije platio gotovo ništa.
DAMASK 1975.
Istovremeno, 1975. godine, Došlo je do sukoba između dvije moćne osobe u Damasku,
glavnom gradu Sirije.
Jedan je bio Henry Kissinger, američki državni tajnik.
Drugi je bio predsjednik Sirije, Hafez al-Assad.
Bitka između dva muškarca će imati duboke posljedice po svijet.
Kao i u New Yorku, biti će to borba
između stare ideje korištenja politike za promjenu svijeta
i nove ideje da se svijet može voditi kao stabilan sustav.
Predsjednik Assad dominirao je Sirijom.
Zemlja je bila puna gigantskih slika i kipova koji ga veličaju.
Bio je brutalan i bezobziran,
ubijao je ili zatvarao svakog u kome je vidio prijetnju.
Vjerovao je da nasilje ima svrhu.
Želio je pronaći način za ujedinjenje arapskih zemalja
i iskoristiti tu moć da se suprostavi Zapadu.
Četiri, Tri,
Dva, Jedan.
Kissinger je također bio tvrd i nemilosrdan. –On je započeo u 50-ima
kao stručnjak za teoriju nuklearne strategije.
Takozvana "osjetljiva ravnoteža terora". –Taj je sustav bio osnova hladnog rata.
Obje strane su vjerovale da ako napadnu,
druga strana bi odmah lansirala svoje projektile i svi bi bili uništeni.
Kissinger je bio jedan od modela za lik –Dr Strangelove-a u Kubrickovom filmu.
Gospodine predsjedniče, ne bih isključio mogućnost
očuvanja jezgre ljudskih jedinki. –Bilo bi vrlo jednostavno.
Na dnu nekih od najdubljih rudnika.
Henry nije bio topla, prijateljska, skromna ni vesela vrsta osobe.
(NUKLEARNI STRATEG) Na njega se više gledalo kao na...
jednog od nervoznijih, temperamentnih, samosvjesnih,
ambicioznih i bezobzirnih ljudi na Harvardu.
Kissinger je sebe vidio kao tvrdog realista.
Nije imao vremena za emocionalna previranja političkih ideologija.
Vjerovao je da je povijest oduvijek bila borba za vlast između grupa i naroda.
No, ono što je Kissinger naučio od Hladnog rata
bio je način gledanja na svijet kao međusobno povezani sustav,
a njegov je cilj bio zadržati taj sustav u ravnoteži
i spriječiti ga od pada u kaos.
Vjerujem da sa svim dislokacijama koje doživljavamo,
postoji izvanredna prilika da, po prvi put u povijesti,
formiramo uistinu globalno društvo na principu međuovisnosti,
a ako djelujemo mudro i sa vizijom, možemo kasnije gledati na ova previranja
kao na porođajne muke
kreativnog i boljeg sistema.
Ako propustimo priliku, mislim da će biti kaos. –Let je odgođen, sada smo shvatili.
Kissinger će stići za oko sat i pol, pa ćemo obavijestiti novinare
i ostati ćemo u kontaktu s vama...
To je ideja koju je Kissinger krenuo nametnuti
na kaotičnu politiku Bliskog istoka.
Da bi mogao njome upravljati,
znao da je da se mora nositi sa predsjednikom Assadom u Siriji.
Assad je bio uvjeren da je jedini način za
stvaran i trajan mir između Arapa i Izraela
ako se palestinskim izbjeglicama dozvoli povratak u domovinu.
Stotine tisuća Palestinaca su živjeli u izgnanstvu u Siriji,
Libanonu i Jordanu. –Da li se Palestinci ovdje žele integrirati
sa Sirijcima? –Ne, nikada. (sirijska socijalna ministrica) Ne žele...
Ni ovdje ni u Libanonu ni u Jordanu, nikada.
Ne, zato što žele da ostati cjelina, kao... Palestinci.
Kao... Oni sebe nazivaju, "oni koji idu natrag" - "Al-a'iduun", na arapskom.
Assad je vjerovao da će takav mir ojačati arapski svijet.
No Kissinger se bojao da bi jačanje Arapa destabiliziralo njegov odnos snaga,
pa je krenuo učiniti suprotno - razjediniti moć arapskih zemalja,
dijeleći ih i razbijajući njihove saveze, kako bi ih držao pod kontrolom.
Kissinger je igrao dvostruku igru.
Ili, kako je on to nazvao, "konstruktivna dvosmislenost".
U nizu sastanaka, uvjerio je Egipat da potpiše odvojeni sporazum s Izraelom.
A u isto vrijeme je uvjerio Assada da radi na širenju mirovnog sporazuma,
koji će uključivati Palestince.
U stvarnosti, Palestinci su ignorirani. –Bili su nevažni za strukturu
globalnog sustava.
Važna karakteristika Kissingerovog razmišljanja
o međunarodnoj politici je strukturni dizajn.
Za njega je sve uvijek povezano sa svime ostalim.
No njegove osnove su na toj razini, na strukturnoj globalnoj ravnoteži snaga.
A kad se bavi pitanjem ljudskog dostojanstva,
ljudskog opstanka, ljudske slobode...
..mislim da mu padaju na pamet kao dodatak u igri gdje se nacije bore za moć.
Dok je Assad saznao istinu, bilo je prekasno.
U nizu konfrontacija sa Kissingerom u Damasku, Assad je bjesnio radi ove izdaje.
Rekao je Kissingeru da će ono što je učinio
osloboditi demone skrivene ispod površine arapskog svijeta.
Kissinger je opisao njihove susrete. "Assadov kontrolirani bijes", napisao je,
"je bio još impresivniji zbog svoje jezive hladnoće,
"ponašanja koje je prividno bez emocija."
Assad se povukao.
Počeo je graditi divovsku palača koji se nadvila nad Damaskom...
..a njegovo uvjerenje da je moguće transformirati arapski svijet
počelo je blijedjeti.
Britanski novinar koji je poznavao Assada, pisao je: "Assadov optimizam je nestao.
"Povjerenje u budućnost je nestalo.
"Umjesto toga je iskrsnuo brutalan, osvetoljubivi Assad,
"koji ne vjeruje u ništa osim osvete ".
U SOVJETSKOM CARSTVU
Izvorni san Sovjetskog Saveza bio je stvaranje veličanstvenog novog svijeta.
Svijeta u kojem će se transformirati ne samo društvo, već i sami ljudi.
Postati će nova i bolja vrsta ljudskih bića.
Ali 1980. bilo je jasno da san nije uspio.
Sovjetski Savez postao je društvo u kojem nitko ne vjeruje ni u što
ili ima ikakvu viziju budućnosti.
Kad bi imala jednu želju, koja bi to bila? -Ha?
Kada bi imala želju? -Što?
Želju, san? -San? Ne znam što bih rekla.
Prije... Sad ne želim ništa. Ne sanjam ništa. Ionako se ne obistini.
Prije sam sanjala i planirala, pa se ništa nije ostvarilo.
Izgubila sam vjeru. Neću o tome razmišljati i neću više sanjati
Vjeruješ li? -Tko?
Što? -Rekla sam "vjerujem li u koga?"
Ne znam, u Boga? -Više ne vjerujem u ništa i nikoga. Ni u tebe.
CENTAR ZA MLADE DELIKVENTE MOSKVA
Imaš jako čudnu frizuru... –Gdje su ti napravili tako... ...lijepu frizuru?
Upoznala sam neke pankere u Moskvi, oni su me ošišali. –Kakva je vrsta pokreta pank?
To su ljudi koji vole slobodu...
A ti nisi slobodna? –Valjda jesam... –Mislim da ti se nešto dogodilo.
Da, bolje da me ništa ne pitate...
Dobro, reći ćeš mi poslije.
Razumijem da ti je teško sada pričati. Budeš drugi put.
Reći ću to deset puta i više
Nitko ne zna kako se jebeno usrano osjećam –TV visi sa stropa
I nitko ne zna kako se jebeno usrano osjećam
Ovo me toliko živcira
Da želim krenuti ispočetka –Ovaj stih je je tužan pa ću reći opet
kako se jebeno usrano osjećam
Voditelji Sovjetskog Saveza vjerovali su da mogu planirati
i upravljati novom vrstom socijalističkog društva.
Ali otkrili su da je nemoguće kontrolirati i predvidjeti sve
i plan je izmakao njihovoj kontroli.
Umjesto da to objave, tehnokrati su se pretvarali da sve ide prema planu.
A posljedica toga je bila lažna verzija društva.
Sovjetski Savez postao je društvo gdje su svi znali
da je ono što njihovi čelnici govore nije stvarno jer su mogli vidjeti svojim očima
da se ekonomija raspada.
No svatko je morao igrati igru i pretvarati se da je to stvarnost,
jer nitko nije mogao zamisliti alternativu.
Jedan sovjetski pisac nazvao je to "hipernormalizacija".
Kada si toliko duboki dio sustava da ti je nemoguće vidjeti izvan njega.
Patvorenost je hipernormalna.
U ovom ustajalom svijetu, dva brata - –Arkadij i Boris Strugatsky -
postali su inspiracija rastućeg novog disidentskog pokreta.
Nisu bili političari, nego pisci znanstvene fantastike, a u svojim pričama
izražavali su čudno raspoloženje koje se uzdizalo
kako je sovjetsko carstvo propadalo.
Njihova najpoznatija knjiga je "Piknik uz cestu".
Odvija se u svijetu koji izgleda poput sadašnjosti,
ali u njemu je zona stvorena od nepoznate sile.
Ljudi, takozvani "stalkeri", odlaze u zonu.
Tamo ništa nije kakvim se čini, stvarnost se mijenja iz minute u minutu.
Sjene padaju u pogrešnom smjeru. –Postoje skrivene sile koje vam mogu slomiti tijelo
ili promijeniti način na koji mislite i osjećate.
Slika koju su braća opisali bio je svijet gdje ništa nije fiksno.
Gdje je realnost - ono što vidite i ono što vjerujete - pomična i nestabilna.
1979., redatelj Andrej Tarkovski snimio je film baziran na tom romanu,
kojeg je nazvao "Stalker".
Stani! Ne miči se!
Što je? Zašto si mi rekao da stanem?
Nisam ti ništa rekao. -Nego tko je rekao? Ti?
Vrag će ga znati...
LJUDSKA BOMBA
Ja, Ronald Reagan, se svečano zaklinjem... ...da ću vjerno obnašati
dužnost predsjednika Sjedinjenih Država. ..da ću vjerno obnašati
dužnost predsjednika Sjedinjenih Država.
Novi predsjednik Amerike je imao novu viziju svijeta.
To više nije bio Kissingerov surovi realizam, nego nešto drugo -
jednostavan, moralni križarski rat,
u kojem je sudbina Amerike bila borba protiv zla kako bi svijet postao bolji.
Mjesta i razdoblja u kojima su ljudi bili slobodni ima malo i rijetka su -
samo razbacani momenti u tijeku vremena. –A većina tih trenutaka su naši.
Američki narod ima sposobnost za velika i nesebična djela.
U ruke Amerike, Bog je stavio sudbinu unesrećenih ljudi.
Neka Bog blagoslovi Ameriku.
Ovaj križarski rat će dovesti Reagana licem u lice s Kissingerovom ostavštinom
i osvetoljubivim gnjevom predsjednika Assada u Siriji.
Izrael je postao odlučan da konačno uništi moć Palestinaca.
1982. su poslali vojsku da okruži palestinske logore u Libanonu.
Znate li... Znate li koliko su jaki Izraelci?
Znate li koliko tenkova imaju pred Beirutom? –Znate li koliko su snažni?
Ne bojimo se Izraela ni Amerike dok god imamo oružje u rukama
To znači "Nismo spremni za predaju".
Dok god držimo glavu visoko, ne mogu nas pobijediti. –Mladi, mladi, mladi!
Mladi će se boriti... i žene i djeca! –Nastavi snimati!
Uletili smo u ovu zgradu jer palestinci iz PLO-a sa kojima smo
očekuju da će, prije ili kasnije, doći do velike eksplozije.
Bilo ih je više u posljednjih nekoliko minuta. –Kao što možete vidjeti,
ogromna je šteta na zgradama u blizini.
Brzo, brzo!
SABRA 2 mjeseca kasnije
Dva mjeseca kasnije, tisuće palestinskih izbjeglica masakrirano je logorima.
Svijet je bio užasnut. –No, ono što je još više šokiralo
je što je Izrael dopustio da se to dogodi.
Njegovi vojnici su stajali po strani i gledali
kako Kršćanska libanonska frakcija ubija Palestince.
To je bio prvi od više masakra koje smo jučer otkrili.
I 24 sata nakon toga, smrad je užasan.
Posljedice onoga što su njihovi kršćanski saveznici učinili ovdje
i u desecima drugih mjesta oko ovog kampa će biti ogromne za Izraelce.
Uvijek je postojao rizik od masakra ako se kršćanskoj milicije
dopusti da uđe u palestinske logore, a Izraelci nisu učinili ništa
kako bi ih spriječili da uđu u ovaj. –Suočen s užasom užasa i rastućim kaosom,
Predsjednik Reagan je bio prisiljen djelovati.
Najavio je dolazak američkih marinaca u Bejrutu kao predvodnicu mirovnih snaga.
Reagan je inzistirao da je američka vojska neutralna.
Ali predsjednik Assad je bio uvjeren u drugačiju stvarnost.
Vidio je marince kao dio rastuće zavjere
Amerike i Izraela da podijele Bliski istok u frakcije i unište moć Arapa.
Assad je odlučio otjerati Amerikance s Bliskog istoka.
U tu svrhu je sklopio savez
s novom revolucionarnom silom Irana i Ajatolahom Homeinijem.
A Homeini je u Assadu donio novo izvanredno oružje koje je upravo stvorio.
Zvali su ga "Atomska bomba za siromahe".
Homeini! Ti, čija je duša blaga i čista
Ajatolah Homeini je došao na vlast prije dvije godine, kao vođa iranske revolucije.
Bio je nesiguran u svoju moć, pa je razvio novu strategiju borbe protiv neprijatelja
i obrane revolucije.
Rekao je svojim sljedbenicima da je dozvoljeno samoubojstvo
u svrhu spasa revolucije, pod uvjetom da tim činom
poubijaju što više neprijatelja oko sebe.
To je bilo nešto sasvim novo,
s obzirom da je u Kuranu samoubojstvo izričito zabranjeno.
Do tada, mučenikom se postajalo samo na bojnom polju,
jer je Bog izabrao vrijeme i mjesto tvoje smrti. –A Homeini je to promijenio.
Zloupotrijebio je jedan od središnjih Šijtskih rituala.
Svake godine, Šijti hodaju u procesiji
oplakujući žrtvu svog utemeljitelja, Huseina.
Za vrijeme procesije, bičuju sami sebe, simbolično prikazujući Huseinovu patnju.
Homeini je rekao da je krajnji čin pokajanja
ne samo da se bičevanje sebe samog, nego samoubojstvo...
ako je sa ciljem većeg dobra revolucije.
U ime Boga, suosjećajnog, milosrdnog, dobar dan. "Irački MiG-23 je oboren
"od strane iranskih zračnih snaga
"nad sjeverozapadnim Iranom, pograničnom području Marivan,
" u 10:08 sati po lokalnom vremenu, ove subote"
glasilo je je saopćenje br. 1710 Zajedničkog stožera Komande.
Homeini je mobilizirao tu silu kada je Irak napao zemlju.
Iran je bio suočen sa sigurnim porazom, jer je Irak imao nadmoć u naoružanju,
od kojeg je mnogo isporučeno iz Amerike.
Pa su revolucionari odveli desetke tisuća dječaka iz škola,
strpali u autobuse i poslali na prvu crtu bojišnice.
Njihov zadatak je bio da hodaju kroz minska polja,
namjerno se žrtvujući kako bi prokrčili put
kojim će iranska vojska proći neozlijeđena.
Bilo je to organizirano samoubojstvo ogromnih razmjera.
Ove ljudske žrtve su obilježene ogromnim grobljima diljem zemlje.
Fontane iz kojih teče crvena voda slavile su ovu novu vrstu mučeništva.
I tu novu ideju - ideju nezaustavljivog ljudskog oružja -
predsjednik Assad je preuzeo od Homeinija, i donio na Zapadu.
A putem je ta ideja, mutirala u nešto još smrtonosnije.
Umjesto da samo ubijaju sebe,
zašto ne bi se sobom odnijeli eksploziv do neprijatelja i digli se u zrak,
ubivši, osim sebe, desetine ili čak stotine.
Postali su poznati kao "bombaši samoubojice".
U listopadu 1983., dvojica bombaša samoubojica
zabili su se kamionima u američku vojarnu u Bejrutu.
Kad sam vidio da se nešto miče, to me probudilo iz transa.
Sjetio sam se: "Marinci su u toj zgradi. "Puno marinaca je u toj zgradi".
A kada sam otrčao tamo i... –Bio je to tamnoputi... crnac marinac.
Izgledao je bijelac. –Potpuno prekriven prašinom.
Jaka eksplozija ubila je 241 Amerikanaca.
Bombaši su bili članovi nove militantne skupine za koju nitko nije čuo.
Nazivali su se Hezbollah i, iako su mnogi od njih bili Iranci,
bili su pod kontrolom Sirije i Sirijske obavještajne agencije.
Predsjednik Assad ih je koristio za napad na Ameriku.
Tko god da je izvršio jučerašnje napade - Šijtski fanatici,
sljedbenici ajatolaha Homeinija, ili bilo tko treći - –Sirija profitira politički.
Važna je činjenica da disidenti žive i rade pod sirijskom zaštitom.
Moramo od Sirije, a ne od Ajatolaha Homeinija,
idejnog vođe odmetnutih grupa, moramo tražiti objašnjenje
za aktivnosti grupe. Destabilizacija je bliskoistočni
način na koji Sirija želi podsjetiti svijet
da je ne smiju izostaviti iz planova za budućnost tog područja.
Ne postoje riječi koje mogu izraziti našu tugu i bol
zbog gubitka tih divnih mladih ljudi i ozljeda mnogih drugih.
Ovi zločini čine tako očitom bestijalnu prirodu onih koji bi došli na vlast
kada bi uspjeli u svojem naumu da nas otjeraju iz tog područja.
Unatoč njegovim riječima, u roku od četiri mjeseca,
Predsjednik Reagan je povukao sve američke vojnike iz Libanona.
Državni tajnik George Shultz je pojasnio:
"Postali smo paralizirani složenošću s kojom smo suočeni".
Amerikanci su se okrenuli i otišli.
Za predsjednika Assada, bilo je to izvanredno postignuće.
Postao je jedini arapski vođa koji je pobijedio Amerikance
i prisilio ih da napuste Bliski istok.
Učinio je to pomoću nove sile samoubilačkih bombaških napada.
Sile koja će se, jednom oslobođena, širiti nezaustavljivom snagom.
Ali u tom trenutku, i Assad i Iranci su mislili da mogu kontrolirati tu silu.
I dalo im je osjećaj izvanredne moći jer im je izgledalo kao ostvarenje sna
o nadilaženju korumpiranog svijeta i ulazak u novi i bolji svijet.
Svatko treba braniti carstvo Islama i Muslimana od heretika i osvajača.
Kako bi ispunio tu dužnost, treba čak i žrtvovati svoj život.
Vjerujemo da mučenici s drugog svijeta prate naša djela.
Znači da, nakon smrti, mučenik živi i dalje može svjedočiti ovom svijetu.
IZMIJENJENA STANJA
Centrala Citicorp-a
Do sredine 1980-ih, banke su se uzdigle i postale još moćnije u Americi.
Ono što je počelo deset godina prije u New Yorku,
ideja da financijski sustav može voditi društvo, se širila.
Ali za razliku od starijih sustava moći, novi je uglavnom nevidljiv.
Pisac William Gibson pokušao je dramatizirati ono što se događalo
ne snaža i maštovit način, u nizu romana.
Gibson je primijetio kako su se banke i nove korporacije
počeli povezivati putem računalnih sustava.
Stvarali su niz divovskih mreža
informacija koje su nevidljive običnim ljudima i političarima.
Ali te mreže su dale korporacijama ogromne nove moći kontrole.
'Dobro jutro."South-West", mogu li Vam pomoći?'
Gibson je dao ime tom novom svijetu.
Nazvao ga je "cyberspace"
a njegovi romani opisivali su budućnost koja je opasna i zastrašujuća.
Hakeri doslovno uđu u cyberspace i putuju njime,
kroz sustave koji su toliko snažni
da mogu uhvatiti i riješiti se uljeza uništavajući njihove umove.
U cyberspace-u, nije bilo zakona ili političara da vas zaštiti.
Samo sirova, brutalna korporativna moć.
Ali onda se dogodilo nešto čudno. –Nova skupina vizionara u Americi
Gibsonovu ideju o skrivenom, tajnom svijetu
pretvorili su u nešto potpuno drugačije.
Pretvorili su ga u snu o novoj utopiji.
To su bili tehnološki utopisti koji su bili u usponu na zapadnoj obali Amerike.
Izokrenuli su Gibsonovu ideju. –Umjesto da cyberspace bude zastrašujuće mjesto,
gdje dominiraju moćne korporacije, pretvorili su ga u potpuno suprotno.
Novi, siguran svijet u kojem se radikalni snovi mogu ostvariti.
Prije deset godina, suočeni sa kompleksnom politikom,
radikali su odustali od ideju da promijene svijet.
No sada, računalni utopisti su u cyberspace-u vidjeli
alternativnu stvarnost.
Mjesto gdje se mogu povući daleko od grube desničarske politike
koja dominira Reaganovom Amerikom.
Korijeni ove vizije bili su u kontrakulturi
1960-ih, i, iznad svega, u LSD-u.
LSD flashback 20 GODINA POSLIJE
Imamo još malo LSD-a ovdje, ako hoćete nastaviti.
Mnogi od onih koji su uzimali LSD u 1960-ima
bili su uvjereni da to nije samo još jedna droga, nego otvara ljudsku percepciju
i dopušta ljudima da vide nove realnosti koje su inače skrivene.
One koje imaju bijelo su stvarno super.
Osjećam se kao zec.
LSD ih je oslobodio od uskog, ograničenog pogleda na svijet
koji im je nametnut od političara i vlasti.
U SAD-u, u narednih pet, deset, 15 godina,
vidjeti ćete sve više ljudi koji uzimaju LSD i on postaje
dio njihovog života, tako da ćemo biti "LSD-zemlja" u roku od 15 godina.
LSD društvo biti će manje zainteresirano za ratovanje, za politiku moći.
Današnja politika je bolest, to je prava ovisnost.
Politika, politika, politika, politika.
Ne politiziraj, ne glasuj - to je posao za starce.
Impotentne i senilne starce koji te žele u svojoj staroj šahovskoj igri rata i moći.
20 godina kasnije, činilo se da umreženi strojevi nude
način za izgradnju prave alternativne stvarnosti.
Ne samo one koja je kemijski inducirana, već prostor koji stvarno postoji
u paralelnoj dimenziji.
A kao i LSD, cyberspace može biti mjesto gdje bi bili slobodni od stare,
korumpirane hijerarhije politike i moći i istražujemo novi život.
Jedan od vodećih eksponenata te ideje bio je John Perry Barlow.
U 60-ima, pisao je pjesme za Grateful Dead i bio dio LSD kontrakulture.
Sada je organizirao ono što on naziva "cyberton"
u pokušaju združivanja cyberspace pokreta.
Cyberton je izvorno zamišljen kao ekvivalent testa LSD-a...
..u 1990-ima i mislili smo uključiti neke od istih osoba.
Ti, ja i Timmy trebamo sjesti i razgovarati. OK. To je dobro.
I to je odmah steklo financijske kvalitete
ili komercijalnu kvalitetu koja je u početku
bila malo uznemirujuća za starog hipija poput mene,
ali čim sam ga vidio kako radi, pomislio sam
"Ako ćete već imati neku vrstu testiranja LSD-a za 90-e,
"bolje da je i novac uključen." –Umjesto staklene barijere koja vas razdvaja -
vaš um - od uma računala, računalo nas uvlači u svijet stvoren za nas.
Uključuje sve što može biti uključeno. –Uključuje i samo iskustvo.
Barlow je napisao manifest koji je nazvao Deklaracijom o nezavisnosti cyberspace-a.
Upućena je svim političarima, naređujući im da se klone ovog novog svijeta.
Trebala je biti nevjerojatno utjecajna,
jer je Barlow kreirao drugačiju sliku Interneta,
ne kao mrežu pod kontrolom korporacija,
nego kao svojevrsno magično, slobodno mjestu.
Kao alternativu starim sustavima moći. –To je postala dominantna vizija interneta
u idućih 20 godina.
(Barlow čita deklaraciju cyberspace neovisnosti)
Vladama industrijskog svijeta, cyberspace nije smješten unutar vaših granica.
Mi stvaramo svijet u kojem svatko, bilo gdje, može izraziti svoja uvjerenja,
bez obzira koliko bio u jednini, bez straha da će biti prisiljen
zašutiti ili prikloniti se.
Proglašavam da će globalni društveni prostor koji gradimo
biti prirodno samostalan od tiranija koje nam pokušavate nametnuti.
U cyberspace-u ćemo stvoriti civilizaciju uma. –Neka bude humanija i poštenija
od svijeta kojeg su nam napravile vaše vlade.
Počelo je.
Ovo je ključ novog poretka. –Ovaj programski kod znači slobodu.
Za dva mlada hakera u New Yorku, Barlow je opisivao svijet mašte,
njegova vizija nije imala nikakva veze sa onim što je stvarno nastajalo online.
Bili su kultne figure rane online scene
sa sljedbenicima koji su pratili i bilježili njihova djela.
Nazvali su sebe Phiber Optik i Acid Phreak
i provodili svoje vrijeme istražujući i provaljujući u
divovske računalne mreže za koje su znali da čine realnost moderne digitalne moći.
U mom slučaju, bio sam optužen za zavjeru
zbog čina od nekoliko desetaka "pretjerivanja", kako su ih zvali.
Većinom nedozvoljeni pristup kompjuterskim sistemima...
i prisluškivanje ili presretanje kompjuterskog prometa.
Neovlašten pristup računalima od državnog značaja, što je prilično nejasan zakon.
Komunikacijskoj mreži računala i tako dalje.
U zloglasnog javnoj online raspravi, hakeri su napali Barlowa.
Najviše ih je razbjesnilo njegovo inzistiranje da nema hijerarhije
ili upravne vlasti u novom cybersvijetu.
Hakeri su htjeli demonstrirati da je u krivu. –Acid Phreak je hackirao računala
korporacije TRW. –TRW je izgradio sustave
kojima je američka vojska vodila Hladni rat.
Pomogli su stvoriti delikatnu ravnotežu straha.
TRW je prilagodio svoja računala za vođenje novog sustava,
sustava kredita i dugovanja.
Njihova računala skupila su kreditne podatke milijuna Amerikanaca,
a banke su koristile te podatke pri odobravanju osobnih kredita.
Hakeri su provalili u TRW mrežu,
ukrali kreditne podatke Barlowa i objavili je na internetu.
Hakeri su demonstrirali rastuću moć financija.
Pokazali su da tvrtke koja vode novi sustav kredita znaju sve više o vama
i koriste te informacije za kontrolu vaše sudbine.
Sustav koji je dozvoljavao da se to dogodi su bile nove ogromne mreže podataka
spojene preko računalnih poslužitelja.
Hakeri su doveli u pitanje da li je Barlowova utopijska retorika
o cyberspace-u u stvari prikladna kamuflaža
koja skriva pojavu nove i rastuće moći koja nema veze s politikom.
PUKOVNIK
A cyberspace nije bio jedina imaginarna priča u stvaranju.
Suočena s ponižavajućim porazom u Libanonu,
vlada Predsjednika Reagana očajno je htjela ojačati viziju moralnog svijeta
gdje se dobra Amerika bori protiv zla.
A za to su trebali stvoriti jednostavnog negativca.
Imaginarnog neprijatelja, onaj koji će osloboditi od
paralizirajuće složenosti bliskoistočne politike.
Savršen kandidat je bio pri ruci. –Pukovnik Gadafi, vladar Libije.
Amerikanci će ga nemilosrdno koristiti kako bi stvorili lažnog vođu terorista.
A Gadafi će rado preuzeti tu ulogu,
jer će ga pretvoriti u globalno poznat lik.
Pukovnik Gadafi je preuzeo vlast u državnom udaru u 1970-ima,
ali je od samog početka bio uvjeren da je više nego samo vođa jedne zemlje.
Vjerovao je da je svjetski revolucionar čija je sudbina da izazove moć Zapada.
Gospodo, kraljica.
Kao mladi časnik, Gadafi je poslan u Englesku na obuku
i zamrzio je pokroviteljski rasizam kojeg je pronašao u srcu britanskog društva.
Da, išao sam na školovanje.
Bio sam u Engleskoj 1966., od veljače do kolovoza.
Imali ste najbolje mjesece.
Bio sam u Beaconsfieldu, u selu Beaconsfield,
u vojnoj školi.
Tamo su neki od britanskih časnika loše postupali s nama.
Mislim da su to bili Židovi, možda su bili Židovi.
Na koji način su loše postupali?
Na mnogo načina.
Loše su postupali svaki put.
Bili su nepristojni ili nasilni ili...?
Samim svojim ponašanjem prema nama, su bili loši.
Svi nas tamo mrze zbog kolonizacije.
To je rezultat kolonizacije.
Po preuzimanju vlasti, Gadafi je razvio svoju
revolucionarnu teoriju, tzv. "Treću Univerzalnu Teoriju".
To je alternativa, rekao je, komunizmu i kapitalizmu. –Objavljena u zelenoj knjizi,
ali gotovo nitko je nije pročitao.
Slao je novac i oružje IRA-i u Irskoj
da im pomogne svrgnuti britansku vladajuću klasu.
Ali svi ostali arapski čelnici su odbacili njega i njegove ideje.
Mislili su da je lud.
I do sredine 1980-ih, Gadafi bio izolirana figura
bez prijatelja i bez globalnog utjecaja.
A onda se odjednom to promijenilo.
U prosincu 1985., teroristi su istovremeno napali zračne luke u Rimu i Beču,
ubivši 19 ljudi, uključujući pet Amerikanaca.
Rastao je pritisak na predsjednika Reagana da uzvrati.
Vrijeme je za preimenovanje vašeg State Departmenta u Department Kapitulacije.
Dođite k sebi, g. Predsjedniče.
Amerikanci su umorni od toga da ih svi gaze. –Jaki ste na riječima,
ali da vidimo korist od milijardi i milijardi
i milijardi dolara vrijednog oružja za koje ste tražili naše odobrenje.
Vaše riječi su bezvrijedne. –Predsjednik Reagan odmah je najavio
da je pukovnik Gadafi definitivno iza tih napada.
Ti ubojice ne bi mogli počiniti te zločine bez zaštite i podrške
koju im pružaju režimi kao što je Gadafijev u Libiji.
Ubojstva u Rimu i Beču su najnovije akcije u nizu
brutalnih terorističkih akcija počinjenih s Gadafijevom potporom.
No europske sigurnosne službe koje su istraživale napade
su uvjerene da Libija nije imala veze s napadima
i da iza napada u stvari stoji Sirija - da su teroristi usmjereni
od strane sirijskih obavještajnih agencija.
Amerikanci kažu da je napad na rimski aerodrom
organizirao Gadafi, a ne Damask. Što kažete?
Ne, nemamo nikakve dokaze... -Nemate dokaze?
..koji podržavaju... tako nešto.
Jedini dokaz koji imamo pokazuje sirijsku vezu.
Kažete da su Libija i sam predsjednik Gadafi
ti koji su potvrdili dokaze protiv Libije kao nepobitne? -Da.
Talijanske vlasti nedvosmisleno su mi rekle
da je njihova istraga pokazala da je Sirija jedini organizator.
Uopće se ne slažem s tim. –Ali ispitivali su preživjele teroriste.
Samo kažem da se ne slažem s tim.
Ali nemate dokaze da je Libija umiješana u planiranje.
Naši dokazi o Libiji su indicije, ali vrlo jake.
Zašto Predsjednik kažu da su "nepobitni", ako vi kažete "indicije"?
U našem pravosudnom sistemu ljudi mogu biti osuđeni i samo po indicijama.
Ono što je bilo još više zbunjujuće je što usprkos nedostatku dokaza
da je Gadafi bio iza napada, on nije pokušao negirati navode.
Učinio je suprotno i pretvorio krizu u globalnu dramu... –Nije vrijeme za priče.
Vrijeme je za rat, vrijeme je za sukob.
..prijeteći samoubilačkim napadima protiv Amerike.
Ova agresivna pozicija može se objasniti
jedino rasističkom i križarskom retorikom.
Samoubilački napadi biti će odgovor na vojni napad.
Ali na Libiju ne utječu Reaganove mjere.
Smrdljivi, truli križar. –Gadafi je danas preuzeo ulogu
koja će postati vrlo poznata. –Zgrabio je publicitet koji su mu Amerikanci ponudili
i iskoristio na dramatičan način.
Promovirao se kao međunarodni revolucionar
koji će pomoći da se oslobode potlačeni narodi diljem svijeta,
čak i crnci u Americi.
Gadafi je putem satelitske veze sudjelovao u konferenciji Nacije Islama u Chicagu.
Braćo i sestre, s velikom čašću i privilegijom vam predstavljam
vođu Al-Fateh revolucije u Libiji, našeg brata Muammar al-Gaddafi-ja.
Gadafi im je rekao da je Libija sada njihov saveznik
u borbi protiv bijele Amerike.
..da izrazim svoju punu podršku i potporu svoje zemlje
za vašu borbu za slobodu, za emancipaciju.
Gadafi je obećao da će im dostaviti oružje
i stvoriti crnu vojsku od 400.000 ljudi u Americi.
"Ako bijela Amerika odbija prihvatiti crnce kao američke građane",
rekao je, "mora biti uništena."
Gadafi je također pozvao njemačke raketne znanstvenike
da u Libiji rade na konstrukciji rakete.
Inzistirao je kako neće imati vojnu namjenu. –Libija će istraživati svemir.
Mislim da je to mirnodobna i civilska... –Civilna?
..civilna aktivnost za istraživanje svemira i da nešto takvo
nema nikakve veze s vojnim stvarima.
Nitko mu nije vjerovao.
Novinari su upozoravali da Gadafi zapravo priprema napad na Europu,
živopisno dramatizirajući novu opasnost. –To je ovako nešto
koje putuje ovako da dostavi nešto u svemir.
No, isti uređaj nagnut, recimo, pod kutom od 45 stupnjeva
Bi, naravno, postao nešto vrlo različito - projektil sa mogućom bojevom glavom.
Ogromno područje bi bilo u dometu Libije.
Zastrašujući domet od 2000 km.
Amerikanci i Gadafi su se zapetljali u petlju uzajamnog pojačanja.
U tom procesu stvorena je snažna nova slika –Koji će zaokupiti maštu Zapada.
Gadafi je postao globalni superzločinac, na čelu tzv."odmetnutih" država -
luđak koji je prijetio stabilnosti svijeta.
A Gadafi je uživao u svakom trenutku pažnje. –Mislite li da su u prošlosti
njegove odluke ponekad poduzete prebrzo...
Možda, možda... vezano za međunarodne stvari? Možda.
Ponekad mislim da je to učinilo ljude na svijetu nervoznim zbog vas, možda? Možda.
Uslijedio je teroristički napad na diskoteku u Zapadnom Berlinu.
Bomba je ubila američkog vojnika i ozlijedila stotine.
Amerikanci su objavili poruke koje je navodno presrela
Agencija za nacionalnu sigurnost
koje su dokazale da je Gadafi iza bombaškog napada,
te dokumentaciju za koju su rekli da dokazuje da je on bio i mozak
iza čitavog niza drugih napada.
Predsjednik Reagan je naredio da se pripremi bombardiranje Libije.
I opet je bilo sumnji - ovaj put, unutar američke Vlade.
Bilo je zabrinutosti da su analitičari bili pod pritiskom
da kreiraju slučaj koji ne postoji...
..a to su učinili upotrijebivši Gadafijevu manijakalna buncanja
i retoriku o samom sebi kao globalnom revolucionaru,
i predstavili to kao činjenice.
A, u tom procesu, zajedno, Amerikanci i Gadafi su gradili izmišljeni svijet.
Analitičari su sigurno, uvjeren sam, bili pod pritiskom
da protiv libijske vlade stvore slučaj koji na prvi pogled drži vodu.
Od nesuvislih buncanja jednog manijaka,
dvije poruke iz tajnih izvora koje su presreli,
te presretanja radijskog programa ili bilo čega,
kao i iz drugih izvora, npr. njegovih citata,
može se konstruirati paket izjava i poruka
koji pokazuje da je imao nasilne interese
protiv SAD i europskih saveznika. –Europske obavještajne agencije
rekle su Amerikancima da su u krivu,
da Sirija stoji iza bombardiranja, a ne Libija.
No, Amerikanci su odlučili napasti Libiju
jer se nisu usudili suočiti s opasnim posljedicama mogućeg napada na Siriju.
Napali su Gadafija, čovjek bez prijatelja ili saveznika.
Libija je imala manje negativnih posljedica.
Arapska podrška Gadafiju je bila manja,
pretpostavili smo da će i sovjetska podrška biti manja.
Nema sumnje da je Libija bila ranjivija nego Sirija ili Iran.
Bio je laka meta? I to je bio faktor, naravno.
U travnju 1986, Amerikanci su napali Libiju.
Njihovi ciljevi uključivali su i Gaddafijevu vlastitu kuću.
Odmah nakon napada, Gadafi se javio iz ruševina da opiše što se dogodilo.
Cijela obitelj je spavala, a moja supruga je cijeli dan bila u krevetu,
jer je imala iščašen disk. –Pokušao sam spasiti djecu kad se kuća počela urušavati
kako možete vidjeti. –Bombe su počele padati. –Ciljali su dječju sobu
da poubijaju svu djecu. –Naša mala usvojena kćer je ubijena
a dvoje od naše djece je ozlijeđeno. –Gadafi je možda su lagao.
Od kada se to desilo bilo je glasina da je njegova posvojena kćer preživjela.
No mnoga druga djeca su poginula u napadu, zbog nepreciznog američkog bombardiranja.
Gadafi je shvatio da je pozornost cijelog svijeta sada usmjerena na njega
i iskoristio to za promicanje svoje revolucionarne teorije,
"Trećeg načina", kao globalne alternative demokraciji.
Osjećam se odgovoran za prenošenje teorije Trećeg načina i Zelene knjige
dolazećim generacijama, mladim Amerikancima i Britancima,
da spasimo Ameriku i Britaniju
i generacije mladih ljudi od njihove ove teorije, teorija izabranih stranaka,
koja je omogućila imbecilu poput Reagana da vlada najmoćnijom snagom na Zemlji
koju on koristi da uništi tuđe domove
i koja je omogućila bludnici Thatcher da vlada veličanstvenom Britanijom.
Istina je oko nas
Pogledajte ovo. Koji je to vrag?
O, moj Bože, pogledajte ovo.
Do vraga!
Stvarno se kreće jako sporo. –Gle, gle! Dođi, dolazi ovamo! Što radi?
Koji vrag?!
Dečki, to je... –Opa! O, moj bože! –Ideš! –Što se događa? Čovječe, što se događa?!
Što se događa? O, moj bože!
O, moj Bože, dečki! Momci, je li to jebeni NLO?
Čekaj, možete dobiti dobar snimak? Što je to? Što je to?
U 1980ima, sve više ljudi u SAD-u
je viđalo neobjašnjive objekte i svjetla na nebu.
U isto vrijeme, istražitelji koji su vjerovali u NLO-e
objavili su da su otkrili tajne državne dokumente
koji potvrđuju da su izvanzemaljci posjetili Zemlju.
Dokumenti su bili skriveni 20 godina
i činilo se da su dokazivali veliko zataškavanje.
A istina je bila još čudnija. –Američka Vlada je vjerojatno sve to izmislila,
stvorili su lažne zavjere i namjerno doveli ljude u zabludu.
Svjetla koja su ljudima izgledali kao NLO-i
su vjerojatno bila testiranja novih tehnologije oružja vlade SAD-a.
Razvijali su nova oružja jer su pretpostavljali
da je Sovjetski Savez daleko jači nego što je bio
i da još uvijek žele osvojiti svijet.
Vlada nije htjela otkriti oružje,
ali nisu mogli uvijek sakriti njihove pojave na nebu,
pa su navodno iskoristili određeni ljude
za širenje glasina o posjeti vanzemaljaca.
Jedan od onih koje su odabrali zvao se Paul Bennewitz,
živio je uz zrakoplovnu bazu u Novom Meksiku i opazio je čudne stvari.
Godinama kasnije, bio sam s Paulom na večeri (VOJNI ZRAKOPLOVNI ISTRAŽITELJ)
i rekao mu da je sve što smo radili
bila odobrena kontraobavještajna operacija da ga uvjeri da su ono što je viđao NLO-i
a nismo htjeli da shvati da je nabasao na nešto u bazi
što nismo htjeli da objavi. "Posijali" smo ideju kod njega
da je ono što je gledao i čuo i stvari koje je skupljao bile, u stvari,
vjerojatno, možda, NLO-i. –Bennewitzu i drugima koje je agencija izabrala
su navodno predani krivotvoreni dokumenti, navodni najtajniji vojni izvještaji
koji opisuje viđenja NLO-a.
Dokumenti su se munjevito proširili i pokrenuli val vjerovanja u NLO-e
koji se proširio SAD-om u 1990-ima.
Koji je to vrag...
Ludilo, buraz.
Je li to taj prostor...?
A to je potaknulo uvjerenje da nam vlade lažu -
da su zavjere stvarne.
Reaganova administracija je da pukovnikom Gadafijem i sa NLO-ima
zamaglila i miješala stvarnost i fikciju kao dio još šireg programa.
Predsjednikovi savjetnici su ga nazvali - "Upravljanje percepcijom"
i ona je postala središnji dio američke vlade tijekom 1980-ih.
Cilj je bio plasiranje dramatičnih priča da zaokupe pažnju javnosti,
ne samo o Bliskom istoku, nego i o Srednjoj Americi i Sovjetskom Savezu,
a nije bilo važno da li su priče istinite ili ne,
dok god su odvlačile pažnju ljudi i samih političara, od teških problema
kompleksnog stvarnog svijeta.
Stvarnost je postajala sve manje bitan faktor
u američkoj politici. (novinar AP-a i Newsweeka) –Stvarni događaji ili činjenice
nisu bile bitne. –Nego način zloupotrebe ili iskrivljavanja tih činjenica
ili čak izmišljanje činjenica kako bi ocrnili protivnika.
Upravljanje percepcijom je postao mehanizam
za iskrivljavanje činjenica. Bilo što može biti bilo što.
Bitno je kako manipulirati američkim narodom?
A u tom procesu, stvarnost postaje - što?
Stvarnost postaje predmet igre za postizanje tog cilja.
Stvarnost nije važna u ovom kontekstu. –Stvarnost je nešto što obrađujete.
Ali nešto će se dogoditi što će dramatično demonstrirati
koliko daleko se američka vlada odmakla od stvarnosti.
Sovjetsko carstvo će se urušiti.
Što nitko - ni političari, ni novinari, ni ekspertni analitičari, ni ekonomisti,
ni akademici - nisu predvidjeli.
Ne vežite nas! Ne vrijeđajte nas! –Molim vas ne dirajte me!
Imam pravo raditi što hoću!
Ne vežite nas!
Jane Fonda se odrekla socijalizma i pokrenula drugačiju revoluciju
To je to! –Budite spremni.
Pokušavati promijeniti svijet bilo je prekomplicirano.
Ali postojala je stvar koju možete kontrolirati
Svoje tijelo
Prestanite, slomit ćete mi ruke! Pustite ih! Pustite me!
Zašto to radite?
STARI SISTEM JE UMIRAO
NOVI SISTEM SE RAĐAO
KONTROLIRANI REZULTATI
Raspad Sovjetskog Saveza snažno je djelovao na Zapad.
Za mnoge je simbolizirao konačni neuspjeh sna
da se politika može koristiti za izgradnju novog svijeta.
Umjesto toga se pojavio novi sustav koji nije imao veze s politikom.
Sustav čiji cilj nije bio da pokuša promijeniti stvari,
nego da upravlja post-političkim svijetom.
Jedan od prvih ljudi koji je opisao ovu dramatičnu promjenu
bio je njemački ljevičar Ulrich Beck.
Beck je rekao da se političari koji vjeruju da mogu preuzeti
kontrolu nad društvom i povesti ga u bolju budućnost u stvari opasni političari.
U prošlosti, političari su možda bili u mogućnosti to učiniti.
No, sada su suočeni s onim što je nazvao "odbjeglim svijetom."
Gdje su stvari kompleksne i međusobno povezane,
a moderne tehnologije su potencijalno opasne,
pa je nemoguće predvidjeti ishode svojih djela.
Katalog klimatskih katastrofa je to dokazao.
Političari će morati odustati od ideje da pokušaju promijeniti svijet.
Umjesto toga, novi cilj je predvidjeti buduće opasnosti,
a zatim pronaći načine kako bi ih izbjegli.
Iako je Beck došao iz političke ljevice,
svijet koji je predviđao je bio vrlo konzervativan.
Njegov budući svijet je bio slika političke klase
svedene na to da pokuša voditi društvo u tamnu, zastrašujuću budućnost.
Stalno gledajući unaprijed kako bi uočili opasnosti koje im se približavaju.
Njihov jedini cilj je da izbjegnu te rizike i zadrže stabilnost društva.
To je trajalo samo par sekundi tako da ste šokirani,
stvarno ne znate što se događa u tom trenutku.
Gdje ste bili u zgradi i gdje je bila eksplozija? –O, moj Bože!
Sustav koji bi mogao predvidjeti budućnost i održati stabilno društvo se već gradio,
sastavljen od raznih i ponekad iznenađujućih izvora.
Ni jedan izvor nije došao iz politike.
Jedan dio sustava se razvijao u malom gradu
na sjeverozapadu SAD-a, po imenu East Wenatchee.
To je bilo ogromno računalo
čiji je zadatak bio da učini budućnost predvidljivom.
Gradio ga je bankar Larry Fink.
6 GODINA PRIJE
1986. njegova je karijera propala. –K vragu!
Izgubio je 100 milijuna dolara i otpušten je.
Zarekao se da mu se to neće ponoviti.
Pokrenuo je tvrtku Blackrock i sastavio računalo kojeg je nazvao Aladdin.
Smjestio ga je u nizu velikih spremišta uz voćnjake jabuka izvan Wenatchee-a.
Finkov je cilj bio koristeći računalo sa sigurnošću predvidi
koji je rizik bilo kojeg posla ili investicije.
Računalo stalno prati svjetska događanja
i uspoređuje stvari koje se trenutno događaju, s događajima iz prošlosti.
U memoriji ima svu povijest posljednjih 50 godina -
ne samo financijsku, nego sve vrste događaja.
Od milijuna korelacija, računalo uočava moguće katastrofe,
moguće opasnosti koje prijete u budućnosti
i premješta ulaganja kako bi se izbjegle radikalne promjene
i zadržao stabilan sustav. –Danas ću isporučiti 1,8 milijuna izvješća.
Izvrši 25.000 transakcija. –I spriječiti 3.000 katastrofa.
Pratiti ću kamatne stope u Europi. –Cijene srebra u Aziji. Suše u SAD-u.
Svjedočiti ću kako 4 milijarde dionica mijenjaju vlasnike na njujorškoj burzi.
I zabilježiti učinke 14 trilijuna u vrijednosnicama iz 20.000 portfelja.
Ja sam Aladdin. Ja sam Aladdin. –Danas ću naći skriveno značenje iza brojeva.
Vidjeti ću trendove koje modeli ne predviđaju –Međusobne veze. Rizike.
Ja sam Aladdin. Ja sam Aladdin i dobiti ću prave podatke.
Čini me 25 milijuna linija koda kojeg su pisale stotine ljudi
više od dva desetljeća. –Ja sam pametniji od bilo kojeg algoritma.
Moćniji od bilo kojeg procesora. –Jer ja sam Aladdin. –Jer ja sam Aladdin.
Ja sam Aladdin. –Ja sam Aladdin...
Aladdin se dokazao nevjerojatno uspješnim. –Imovina kojom gospodari
dosegla je 15 trilijuna, što je 7% svjetskog ukupnog bogatstva.
Mjesto Wenatchee je bilo i dramatičan primjer drugačije vrste žudnje
za stabilnošću i uvjeravanjem. –Njegovi žitelji su trošili antidepresiv Prozac
više nego bilo koji drugi grad u SAD-u.
Kada SSRI mijenja središnji živčani sustav, osoba će gledati stvari drugačije
i biti će stranci. (PSIHOLOG) –Gledaju na stvari drugačije.
Imam kemijski spoj koji me mijenja. –Mislim drugačije.
Za mene je to bilo kao da sam cijeli život
proveo ne znajući da sam kratkovidan. Stvarno.
Nitko mi nikada nije ponudio naočale. –A onda, odjednom, dolazi netko i kaže
"Probaj ove naočale. Probaj Prozac."
Probao sam ga i po prvi put u životu sam pomislio,
"Opa! Je li ovo kakva stvarnost uistinu jest?"
Percepcija vam se promijeni i to je zastrašujuće i preplaši ljude.
Gotovo kao znanstvena fantastika.
Lijek vam omogućuje slušati ono sa čim trebate nastaviti.
A vaš liječnik vam kaže, svaki put kad vas vidi, "Izgledate puno bolje."
Svaki put kad idem kod njega "Tako si lijepa." Razumiješ?
Ne ulizuje se, samo je pristojan, razumiješ?
"Ti si lijepa, ti si pristojna, ti si prijateljski raspoložena.
"Toliko stvari ti ide od ruke" pa pomislim "Da, tako je."
Onda pričam svojim prijateljima "Imam puno bolje mišljenje o sebi."
I mama kaže "osjećam se toliko bolje."
I vaši prijatelji počnu pričati "Vidim tvoje poboljšanje.
"Vidim toliki napredak". –I svi poboljšavaju sve. Svi vide poboljšanja.
Svi međusobno ispiru mozak jedni drugima.
Postojao je učinkovitiji način ohrabrivanja ljudi
koji ne uključuje lijekove.
Potekao također iz računalnih sustava ali ovaj put, od umjetne inteligencije.
Način na koji to učiniti je otkriven slučajno.
UMJETNA INTELIGENCIJA
U 1960ima je bilo optimističnih snova kako je moguće razviti računala
koja će misliti kao ljudska bića.
Znanstvenici su godinama pokušavali programirati pravila
koja upravljaju ljudskim mislima...
..ali to nije funkcioniralo.
Jedan računalni znanstvenik na MIT-u toliko se razočarao
da je odlučio napisati računalni program koji će parodirati te beznadne pokušaje.
Zvao se Josip Weizenbaum
i sagradio je ono za što je tvrdio da je računalni psihoterapeut.
Baš kao kod terapeuta, ljudi su mogli razgovarati sa strojem
utipkavajući svoje probleme.
Weizenbaum je program nazvao "Eliza".
Modeliran je po uzoru na stvarnog psihoterapeuta, Carl Rogers-a,
poznatog po tome što je pacijentima samo ponavljao ono što su mu upravo rekli.
I to je sve što je Eliza radila.
Pacijent bi sjedio pred ekranom i utipkavao što trenutno osjeća
a program bi ponovio to isto, često u obliku pitanja.
Svi su muškarci slični. KAKO TO MISLIŠ?
Uvijek nas s nečim dave. IMAŠ LI NEKI PRIMJER?
Dečko mi je rekao da dođem tu. DEČKO TI JE REKAO DA DOĐEŠ?
Kaže da sam stalno u depresiji. ŽAO MI JE ZBOG TOGA.
To je istina, nisam sretna. MISLIŠ DA ĆE TE OVO USREĆITI?
Treba mi pomoć. To je sigurno.
Weizenbaumova tajnica je bila jedna od prvih korisnica Elize,
a njena reakcija je bila nešto što on uopće nije predvidio.
Pozvao sam je u ured i posjeo za tipkovnicu. –Počela je tipkati,
gledao sam joj preko ramena kako bi se uvjerio
da sve ispravno radi. Nakon dva-tri upisa, okrenula se i rekla,
"Molim vas, ako možete napustiti sobu?"
Iako je znala, kao i Weizenbaum, da Eliza ne razumije
ni jednu riječ koju bi upisali u nju.
Ti si kao moj otac,
ne raspravljaš sa mnom. -ZAŠTO MISLIŠ DA NE RASPRAVLJAM S TOBOM?
Bojiš me se. -DRAGO TI JE ŠTO TE SE BOJIM?
Moj otac se boji svakoga...
–Weizenbaum je bio zapanjen.
Otkrio da su svi korisnici Elize postali zaokupljeni njome.
Sjedili bi satima povjeravajući stroju svoje privatne osjećaje
i nevjerojatno intimne detalje svojih života.
Također im se sviđalo jer je bilo oslobođeno
bilo koje vrste pokroviteljskog elitizma.
Jedna osoba je rekla: "Na kraju, računalo se ne premori,
"ne gleda na vas s visoka, ili pokušava seks s vama."
Eliza je pokazala da se, u vremenu individualizma, ljudi osjećaju sigurnije
kad je njihova slika reflektirana natrag njima.
Baš kao u ogledalu.
Razvoj umjetne inteligencije promijenio je smjer
i počeli su se stvarati novi sustavi koji su to radili u većem opsegu.
Nazvani su "inteligentni agenti".
Radili su na principu praćenja pojedinaca,
prikupljanja velike količine podataka o njihovoj prošlosti
i zatim tražeći uzorke i korelacije
iz kojih su mogli predvidjeti ono što će željeti u budućnosti.
Sustav koji je uredio svijeta na način da ste vi u fokusu svijeta.
A u doba nervoznog individualizma, i straha od budućnosti,
to je bilo ohrabrujuće, baš kao Eliza.
Sigurnosni štit koji vas štiti od kompleksnosti vanjskog svijeta.
Primjene ove nove metode –Pokazale su se plodonosnim i isplativim.
Ako vam se svidjelo to, ovo ćete obožavati.
Na različite načine razvijao se novi sustav
koji je obećavao držati svijet stabilnim.
Njegovi pipci dosegli su svako područje našeg života.
Financijeri su tvrdili da će to kontrolirati nepredvidljivosti
slobodnog tržišta... ..dok se pojedince sve više pratilo
kako bi se stabiliziralo njihovo fizičko i mentalno stanje.
I sve više, online inteligentni agenti su
predviđali što će ljudi željeti u budućnosti i kako će se ponašati.
Najveća promjena je bila u politici.
U svijetu u kojem je najvažniji cilj bila stabilnost,
politika je postala samo dio većeg sustava upravljanja svijetom.
Uništena je stara ideja demokratske politike
koja je davala glas slabima protiv moćnika.
Nezadovoljstvo je tiho raslo na rubovima društva.
POUČNA PRIČA
A novi sustav imao je opasan nedostatak.
Jer se u stvarnosti, ne može sve predvidjeti
čitanjem podataka iz prošlosti.
A netko tko će to osjetiti na vlastitoj koži, bio je Donald Trump.
Jednog dana čovjeka po imenu Jess Marcum nazvao je Donald Trump,
očajnički tražeći pomoć.
Marcum je bio čudan, tajanstveni lik. –Nuklearni znanstvenik iz 1950-ih
koji je proučavao učinak zračenja nuklearnog oružja na ljudsko tijelo.
Poslije je otišao u Las Vegas i postao opsjednut kockanjem.
Imao je fotografsko pamćenje koje je koristio za obradu podataka u tijeku igre.
Iz njih je mogao predvidjeti ishod. –I uvijek je pobjeđivao
Mafijaši Las Vegasa su bili fascinirani njime. –Zvali su ga "Automat".
Kamo idemo? Idemo. Idi, idi, idi. –Donald Trump je bio jedan od heroja tog doba.
A u stvarnosti, veći dio njegovog uspjeha bila je fasada.
Banke koje su Trumpu posudile milijune su otkrile da im on više ne može
plaćati kamate na kredite. –Trumpovo carstvo je bilo pred stečajem.
Supruga Ivana ga je mrzila zbog afere sa –Miss tropskih Havaja 1985.
Jednog je dana Akio Kashiwagi,
poznati japanski kockar, u jednoj od Trumpovih kockarnica
počeo osvajati milijune dolara u nevjerojatno sretnom nizu.
Trump, očajan zbog nedostatka novca, uspaničio se gledajući dan za danom
kako se milijuni slijevaju van njegove kockarnice.
Zatražio je pomoć Jessa Marcuma. –Marcum je došao u Trump casino u Atlantic City-u.
I analizirao sve podatke o Kashiwagi-jevom načinu igranja.
Rekao je Trumpu da predloži određenu igru s velikim ulogom
za koju je znao da joj japanski kockar ne može odoljeti.
Marcum je predvidio da će po njegovom modelu Kashiwagi izgubiti.
Nakon pet dramatičnih dana tako je i bilo.
Kashiwagi je izgubio 10 milijuna i odustao.
Trump je bio ushićen. –Mislio je da je dobio svoj novac natrag.
ALI STVARI NISU IŠLE PO PLANU
Za tri mjeseca ćemo te ubiti. Vidjet ćeš. Razumiješ?
Prije nego što je Kashiwagi podmirio svoj dug,
Yakuze su ga izbole na smrt u njegovoj kuhinji...
..a Donald Trump nije dobio svoj novac.
Trump je bankrotirao i bio je prisiljen prodati većinu svojih zgrada bankama.
I oženio je Miss tropskih Havaja.
Kasnije će prodavati svoje ime drugima, koje će pisati na njihovim zgradama,
a on će postati celebrity tajkun.
DAMASK, 1991.
Predsjednik Assad nije htio stabilnost. –Htio se osvetiti.
U prosincu 1988. –Bomba je raznijela Pan Am-ov avion iznad Lockerbieja u Škotskoj.
Istražitelji i novinari su gotovo odmah uperili prst u Siriju.
Rekli su "Bomba je osveta radi američkog obaranja
"iranskog zrakoplova u zaljevu prije par mjeseci."
I slijedećih 18 mjeseci, svi su se složili da je to istina.
Ali onda, dogodila se čudna stvar.
Sigurnosne agencija su rekle da su u krivu. –Sirija nije imala veze s time.
Libija je bila iza bombardiranja nad Lockerbiem.
No mnogi novinari i političari nisu u to vjerovali.
Bili su uvjereni da se promjena nije dogodila iz vrlo ciničnog razloga.
Jer su SAD i Britanija očajnički trebale Assada kao saveznika
u nadolazećem ratu protiv Saddama Husseina.
Pa su još jednom okrivili Gaddafija kao terorističkog vođu.
Sirija je, naravno, bila, nažalost, optužena
radi mnogih terorističkih akcija i pružanja utočišta teroristima.
Čini se da smo sada obnovili odnose s njima,
kao i Amerikanci. Oni su sada naši prijatelji,
Iako nemamo nikakva osiguranja za prošle događaje. –Vrlo je čudno da mnoge stvari
za koje smo mislili da su odgovornost Sirije
odjednom postale odgovornost Libije.
Ali Assad zapravo nije kontrolirao situaciju,
jer su njegova djela oslobodila sile koje nitko više nije mogao kontrolirati.
Sila koju je prije deset godina
donio iz Irana za napade na Zapadu - bombaše samoubojice -
sada se proširila, poput virusa, sa šijtskog na sunitski Islam.
Hamas maršira Zapadnom obalom Prosinac 1992.
U prosincu 1992. godine, militantna skupina Hamas
oteli su i izboli na smrt izraelskog graničara.
Izraelski odgovor je bio masovan. –Uhitili su 415 pripadnika Hamasa,
strpali ih u autobuse, te ih odveli na goli vrh planine u južnom Libanonu.
Držali su ih tamo i odbili propustiti humanitarnu pomoć do njih.
Izraelci su doveli militante Hamasa na područje pod kontrolom Hezbollaha.
Tamo su proveli šest mjeseci, i za to vrijeme naučili od Hezbollaha
koliko su moćno oružje bombaši samoubojice.
Hezbollah im je rekao kako su ga koristili da istjeraju Izraelce iz Bejruta
i sve do granice.
Prvi znak da se ideja proširila na Hamas bio je kada je grupa deportiranih
marširala u znak protesta prema izraelskoj granici,
obučeni kao mučenici, dok su ih Izraelci granatirali.
No ubrzo je to postalo više nego samo predstava.
Hamas je počeo val samoubilačkih napada širom Izraela.
Malo prije devet sati, na vrhuncu špice u Tel Avivu,
bomba je raznijela prigradski autobus.
Amaterska snimka prikazuje trenutke neposredno nakon toga
kako ošamućenoj ženi pomažu izaći iz tinjajuće olupine.
Nisam mogao vjerovati da se pod mojom kućom nalazi bomba.
A kad sam shvatio da je to bomba, Ja...
Počeo sam plakati. –Bio je to prvi put da sam je vidio u Tel Avivu.
Hamas je poslao bombaše u srce izraelskih gradova
da ubiju sebe i što više ljudi oko sebe.
Hamas je time otišao mnogo dalje od Hezbolaha. –Cilj su im bili civili,
što Hezbollah nikada nije učinio.
Taktika je šokirale sunitski svijet.
To je bilo potpuno strano njihovoj povijesti.
Ne samo što Kuran zabranjuje samoubojstvo,
sunitski Islam nije imao rituale samožrtvovanja - za razliku od Šijta.
Najviši vjerski vođa u Saudijskoj Arabiji inzistirao je da je to pogrešno.
No popularni teolog iz Egipta, Šeik Qaradawi iskoristio je trenutak.
Objavio je fetvu koja opravdava napade.
Rekao je "Također je opravdano ubijati civile, jer, u Izraelu, svi -
uključujući žene - služe kao rezervisti.
Znači da su svi dio neprijateljske vojske."
To nije samoubojstvo To je mučeništvo u ime Boga.
Islamski teolozi i teoretičari zakona raspravljali su o tome.
Izraelske žene nisu kao žene u našem društvu,
jer su izraelske žene militarizirane.
Drugo, smatram ovu vrstu mučeničkih žrtvovanja
kao pokazatelje pravde Allaha, našeg Svemogućeg. –Allah je pravedan.
Svojom beskrajnom mudrošću, podario je slabima što jaki ne posjeduju.
A to je njihova sposobnost da pretvore svoja tijela u bombe kao i Palestinci.
Hamas je nastavio slati bombaše u Izrael. –Ponekad dan za danom.
Izraelom se proširio strah i užas, a to je u potpunosti onesposobilo političare
u rješavanju palestinske krize.
Na izraelskim izborima 1996. –Benjamin Netanyahu preuzeo je vlast.
Usprotivio se mirovnom procesu, upravo ono što je Hamas želio.
I od tada su dvije strane zarobljene u međusobnim sve gorim ciklusima nasilja.
Netanyahu! –Bombaši samoubojice su uništili ono što je
predsjednik Assad od početka želio:
Političko rješenje palestinskog pitanja.
Desilo se to nakon 13 sati, dok je tržnica bila puna kupaca.
Kolone hitnih pomoći došle su po mrtve i ozlijeđene.
To je bilo mjesto strašne patnje. –Sa prvom tugom došla je i
trenutna reakcija u mirovnom procesu. –Mir nemoguć!
Ovaj trenutak, to će biti kraj! –To mora biti kraj ovog krvavog mirovnog procesa.
Amerika na kraju 20. stoljeća
A u Americi, sve optimistične vizije budućnosti su također nestale.
Umjesto toga, svi u društvu - ne samo političari -
nego i znanstvenici, novinari, i sve vrste stručnjaka,
počeli su se fokusirati na moguće opasnosti skrivene u budućnosti.
A to je kreiralo pesimizam koji se proširio iz tehnokratskog svijeta
i zarazio cijelu kulturu.
Svi su postali opsjednuti tamnim slutnjama,
zamišljajući najgore što se može dogoditi.
Svi su ovi filmovi snimljeni prije 2001.
Napadi u rujnu 2001. Bili su bombaši samoubojice, ali u većem mjerilu.
Pokazali su zastrašujuću snagu ove nove sile
koja može prodrijeti kroz svaku obranu.
Došli su da ubijati tisuće Amerikanaca na njihovom tlu.
20 godina prije, Predsjednik Reagan je bio suočen sa prvim bombašima samoubojicama.
Koje je poslao predsjednik Assad da istjera Ameriku sa Bliskog istoka.
No, umjesto da se suoči sa kompleksnim problemom –Sirije, Izraela i Palestine
Amerika se povukla i ostavila Siriju - i bombaše samoubojice -
da se zagnoje i mutiraju.
Umjesto toga su progonili Gadafija i pretvorili ga u zlog globalnog terorista.
Zbog toga se promijenio i način na koji su ljudi gledali na i razumjeli terorizam.
Nasilje uobičajeno kod političkih borbi za vlast
zamijenjeno je pojednostavljenom slikom zlog tiranina na čelu odmetnute države
koji je kao superzlikovac koji želi terorizirati svijet.
Politika ili moć nisu problem. –Problem je samo ta osoba i njihova zla osobnost.
A nakon 9/11, to je dovelo do nove, jednako jednostavne ideje:
Kada bi mogli ukloniti te tiranske figure, zahvalni ljudi njihovih zemalja
će stvoriti demokratska društva, jer su oslobođeni od zla.
Dugujemo budućnosti civilizacije
ne dopustiti najgorim svjetskim čelnicima
razvoj i upotrebu, a time i ucjenjivanje slobodoljubivih zemalja
najgorim oružjima na svijetu. –Znamo da već imaju kemijsko i biološko oružje.
Znamo da rade sve što mogu kako bi došli do nuklearnog oružja.
Ako im to dopustimo, i ne mrdnemo prstom,
generacije iza nas će nas smatrati neodgovornima.
Tony Blair i George Bush postali su opsjednuti idejom
da oslobode svijet od Saddama Husseina.
Toliko opsjednuti da su vjerovali bilo kojoj priči
koja je dokazivala njegove zle namjere.
A linija između zbilje i fikcije postala je još više zamagljena.
U rujnu 2002., voditelj MI6 dojurio je u Downing Street
reći Blairu da je konačno pronašao izvor - doušnika koji sve potvrđuje.
Izvor, rekao je, ima "izravan pristup" programu kemijskog oružja Sadama Huseina,
koji proizvodi ogromne količine bojnih otrova VX i Sarin.
Ti nervni otrovi se pakiraju u "povezane šuplje staklene kuglice".
A onda je netko u MI6 primijetio da je taj opis identičan
sceni iz filma "Hrid" iz 1996., u kojem glume Sean Connery i Nicolas Cage.
Stvarno elegantna konfiguracija, kao ogrlica,
Nažalost, nevjerojatno nestabilna. –Što može učiniti? –Ako ga raketa rasprši,
može ubiti cijeli grad. –Kako? -To je inhibitor kolinesteraze,
blokira slanje poruka iz mozga niz leđnu moždinu...
Kasnije izvješće o ratu u Iraku navodi:
"Stakleni spremnici se obično ne koriste za kemijsko oružje..."
..uništava živčani sustav... Ne miči to! "a doušnik je očito gledao
film Hrid, gdje je netočno prikazano kako se otrov prenosi
u staklenim perlama ili sferama." ..nakon što ti rastopi kožu. –Moj Bože.
Nije uopće upitno da postoji opasnost
od Saddama Husseina i oružja za masovno uništenje koje je stekao.
Mauzolej Hafez al-Assada, Sirija, 2003.a
Hafez al-Assad je umro 2000. –Njegov sin Bashar postao je novi predsjednik Sirije.
Ali nije mogao pobjeći neumoljivoj logici onoga što je započeo njegov otac.
Prije 20 godina, njegov otac je poslao šijitske bombaše samoubojice
da napadnu Amerikance u Libanonu.
Sada, dok su Amerika i Britanija napadale Irak,
Bashar je odlučio da će kopirati oca.
Ali ono što će pokrenuti će rastrgati arapski svijet -
i vratiti mu se da uništi njega samog.
Bashar Assad nije trebao biti predsjednik.
To je trebao biti njegov stariji brat, Bassel.
Ali Bassel je poginuo u prometnoj nesreći.
Pa je Bashar preuzeo divovsku palaču koju je njegov otac sagradio iznad Damaska.
Do ove točke, Bashar nije bio zainteresiran za politiku.
Bio je fasciniran računalima. –Osnovao je Sirijsku računalnu udrugu
i uveo internet širom zemlje. –Omiljeni bend mu je bio Electric Light Orchestra.
Ali sada je postao predsjednik.
I krenuo je u napad na Ameriku.
Bashar Assad je uvjeren da je invazija na Irak
samo prvi korak u zavjeri zapadnih sila da osvoje cijeli Bliski istok.
Znao je da je invazija razbjesnila mnoge radikalne islamiste u Siriji,
zbog čega je većina htjela ići u Irak i ubijati Amerikance.
Bashar je naredio sirijskoj obavještajnoj službi da im u tome pomogne.
Sirijski agenti organizirali su priljev tisuća militanata preko iračke granice,
u srce pobune.
Sve više i više. –U roku od godinu dana, gotovo svi strani borci
iz cijelog svijeta su dolazili preko Sirije... ("Posljednji pozdrav")
..i donijeli su sa sobom bombaše samoubojice.
Amerikanci su procijenili da su strani borci u Iraku
činili 90% bombaša samoubojica.
Stvari su izmakle kontroli.
Većina džihadista pridružili su se al-Qaidi u Iraku,
koja je počela ubijati šijte kako bi pokrenuli građanski rat.
Time se sila koja je prvotno izmišljena od strane šijta,
bombaši samoubojice, sada se vratila i počela ubijati njih same.
A zatim se dogodilo ovo...
Trenutak tišine prije nego su ljudi shvatili što se događa.
Prije par sekundi čuli smo više eksplozija u ulici ispod mene. –Ljudi bježe u strahu
od središnjeg trga oko džamije. –Toga su se svi bojali...
Upravo smo čuli još jednu eksploziju u daljini.
Namjerno je ciljan ovaj vjerski festival -
u pokušaju stvaranja sektaškog sukoba u Iraku.
Ljudi su se uspaničili. –Prestravljenu u stampedu.
No, neki od tih ljudi su trčali prema novim bombama.
Čuli smo barem šest odvojenih eksplozija.
Blair i Bush su bili suočeni s katastrofom. –Irak je implodirao.
A kod kuće su optuženi za laganje vlastitim ljudima
kako bi opravdali invaziju. –Očajnički im je trebalo nešto što će pokazati
da invazija ima pozitivan učinak na arapski svijet.
Povukli su dramatičan potez: –Potražili su pomoć od onog za kojeg su uvijek tvrdili
da je jedan od svjetskih najopasnijih tiranina.
Pukovnika Gadafija.
Odjednom im je bio najbolji prijatelj.
To će biti najviše postignuće –Upravljanja percepcijom.
Čovjek od kojeg je zapad stvorio lažnog globalnog superzlikovca
sada će biti pretvoren u lažnog heroja demokracije.
I svi, a ne samo političari, će u to biti uvučeni. –Odnosi s javnošću, akademici,
televizijski voditelji, špijuni, pa čak i glazbenici,
svi će pomoći u transformaciji Gaddafija.
To će pokazati koliko je ljudi u zapadnom sustavu
postalo inženjerima ovog lažnog svijeta.
Od kada je optužen radi bombardiranja nad Lockerbiem,
Gadafi je bio potpuni autsajder. –Zapad je nametnuo sankcije Libiji
i gospodarstvo je bilo u rasulu.
Odjednom se Blair javio u vijestima.
Premijer Tony Blair, uskoro će dati izjavu, iz Downing Streeta.
Od međunarodnog značaja. –Svaki čas će dati izjavu.
Možemo vidjeti slike njega u Durhamu... –Večeras... evo ga!
..Pukovnik Gadafi je potvrdio da je Libija u prošlosti, nastojala razviti
oružja za masovno uništenje. ("OMU")
Libija je objavila da namjerava u potpunosti
uništiti sva svoja OMU.
Ovo je povijesna odluka pukovnika Gaddafija,
i hrabra odluka, koju pozdravljam. –Danas, u Tripoliju, vođa Libije,
Pukovnik Muammar al-Gaddafi...
..javno je potvrdio svoju predanost
uništenja OMU u svojoj zemlji. –Gadafi je postao heroj
za zapadne političare. –Izgledalo je da njegova odluka da se odrekne OMU
bila dokaz da invazija na Irak može transformirati Bliski istok.
Tony Blair je posjetio Gaddafija u njegovom pustinjskom šatoru.
Da mu zaželi dobrodošlicu natrag u ono
što jedan novinar nazvao "Zajednica civiliziranih naroda."
No, kao i prije, sa Gadafijem ništa nije bilo onakvo kakvim se činilo.
U stvarnosti, Gadafi nije uopće imao strašna oružja za masovno uništenje
koja je obećao uništiti. –Njegov nuklearni program je davno prekinut
i nikada nije stvorio ništa opasno. –Kupio je nešto opreme na crnom tržištu,
ali njegovi tehničari nisu to mogli sastaviti.
Biološkog oružja također nije bilo.
Sve što je imao bio je stari iperit u šupljim bačvama.
A sada se morao pretvarati da ima zastrašujuće oružje.
A Zapad se morao pretvarati da su izbjegli drugu globalnu prijetnju.
A onda su izmišljotine postale još kompliciranije.
Kao dio dogovora, Zapad je u zamjenu za Gadafijevo priznanje
da je Libija odgovorna za bombardiranje kod Lockerbija, trebao ukinuti sankcije.
No, mnogi od onih koji se istraživali Lockerbie
bili su uvjereni da Libija nema veze sa time. –To je, zapravo, bila Sirija.
No, Gadafi je priznao. –Njegov sin Saif, komentirao je priznanje u intervjuu.
Rekao je da se njegov otac jednostavno pretvara
da stoji iza bombe nad Lockerbijem kako bi se ukinule sankcije.
Nove laži gomilane su na stare laži kako bi se stvorio potpuno iluzoran svijet.
Morate prihvatiti, ili ste morali prihvatiti u to vrijeme,
odgovornost, jer morate prihvatiti odgovornosti,
morate platiti odštetu kako bi se oslobodili kazne.
To smo učinili ne zato što smo uvjereni da smo to učinili,
nego da konačno izađemo iz ove noćne more. –Kažete da prihvaćate odgovornost,
ali ne priznajete da ste to učinili. -Da.
I to je sve varka, samo da bi prekinuli sankcije,
da možete započeti normalne diplomatske odnose sa Zapadom.
OK. OK. Što je u tome loše? –To je vrlo cinično ponašanje za državu, zar ne?
Mnogi ljudi će reći... Prije svega... –Amerikanci i Britanci
su nam rekli da to napišemo. –Rekli su nam da platimo odštetu obiteljima stradalih.
I onda su otvorili svoja veleposlanstva i obnovili diplomatske odnose.
Oni su došli k nama.
To je njihova igra. Nije naša igra.
Da li vođa zna da je slika na televiziji? –Hoćete li mu reći? A, dobro. Hvala.
Agencije za odnose s javnošću su došle u Libiju
da odrade takozvano "preoblikovanje priče".
Jedna tvrtka je dobila 3.000.000 $ da od Gaddafija
napravi ono što je opisano kao "moderni svjetski mislilac".
Ok. Krećemo za deset. –To su učinili dovođenjem poznatih svjetskih mislilaca
i TV voditelja da upoznaju pukovnika i raspravljaju o njegovim teorijama.
Pozdrav i dobrodošli na "Libiju u globalnom dobu",
Razgovor s Muammarom Gaddafijem.
Ali prvo, da čujemo priču o Libiji.
Jedan od mislilaca bio je Lord Anthony Giddens.
Slučajno je imao teoriju koju je nazvao "Treći put",
koja je nadahnula Tony Blaira.
Gaddafijeva teorija se zvala "Treća univerzalna teorija".
Lord Giddens kasnije je pisao o svojim razgovorima –S libijskim vođom.
"Pukovnik Gadafi voli moj pojam 'treći put',
jer je njegova vlastita politička filozofija inačica ove ideje.
Daje mnogo inteligentnih i perceptivnih zapažanja. "Odlazim oživljen i ohrabren".
Nakon 40 godina, vođa Libije, Muammar Gaddafi...
a kasnije i pukovnik Gadafi, ostvario je životni san.
Pozvan je da se obrati Ujedinjenim narodima.
Proveo je gotovo dva sata objašnjavajući svoju teoriju
i tražeći novu istragu o atentatima
na predsjednika Kennedy-a i Martin Luther Kinga.
Kada je bio u New Yorku, Gaddafiju je ponuđen šator,
kao onaj koji je imao kod kuće, u vrtu velike vile.
Čovjek koji mu je to ponudio bio je Donald Trump. "Ja sam se bavio sa svima.
'Mogu vam reći još nešto!' -Što? 'Bavio sam se sa Gaddafijem.'
Što ste učinili? -Unajmio sam mu komad zemlje.
Platio je više za jednu noć nego što taj komad vrijedi
'kroz cijelu ili dvije godine. 'A na kraju mu nisam ni dopustio da bude tamo!
'To je ono što bi trebamo raditi. To je bilo u New Jerseyu?
'Ne želim koristiti riječ "zajeb", ali sam ga zajebao.
'To je ono što trebamo raditi!'
SVIJET BEZ MOĆI
Ljudi u Velikoj Britaniji i Americi su se počeli odmicati od politike.
Učinak rata u Iraku bio je vrlo jak.
Ne samo da su milijuni osjećali da su im lagali
vezano za oružja za masovno uništenje, nego je dublji osjećaj bio
da ono što rade ili govore nema nikakvog učinka.
Da se, unatoč masovnim prosvjedima, strahovima i upozorenjima -
rat ionako dogodio.
Liberali, radikali i cijela nova generacija mladih ljudi se povukla.
Umjesto toga su se okrenuli drugom svijetu,
koji je bio slobodan od licemjerja i korupcije politike,
povukli su se u cyberspace.
Do tada je cyberspace postao još više
sofisticiran i osjetljiv na ljudske interakcije.
Online svijet imao je algoritme
koji mogu analizirati i predvidjeti ljudsko ponašanje.
Čovjek odgovoran za većinu toga bio je znanstvenik Judeja Pearl.
On je bio kum moderne umjetne inteligencije.
Pearlovo prijelomni uspjeh bilo je korištenje
tzv."Bayesijske mreže vjerovanja"
Bili su to sustavi koji su mogli predvidjeti ponašanje,
čak i ako nisu imali dovoljno informacija.
No, da bi sustav radio, Pearl i ostali su ubacili
model ljudskih bića izvučen iz ekonomije.
Stvorili su tzv. "racionalne agente", softver koji je oponašao čovjeka
u vrlo pojednostavljenom obliku.
Model pretpostavlja da će agent uvijek djelovati racionalno
kako bi dobili ono što žele. Ništa više.
Jedan od prvih utopista u cyberspaceu,
Jaron Lanier, upozorio je na implikacije toga:
"Agent stvara tvoj model
"koji je svojevrsna karikatura na osnovu vaših interesa.
"A posljedično će vama prikazivati verziju svijeta
"koja je karikatura stvarnog svijeta."
I, dodao je, "Nikada neće biti jasno
"za koga agenti u stvari rade - za vas ili nekog drugog."
Nove tehnologije su omogućile pohranjivanje
milijuna slika i videa u cyberspace.
A web - koji je do tada izgledao kao apstraktni svijet -
počeo je izgledati i osjećati kao stvarni svijet.
Ne, ne još.
Od videa životinja ili intimnih trenutaka, iskustava, izvanrednih događaja,
do strašnih terorističkih videa, sve više se pohranjivalo...
A u čudnom i tužnom spletu okolnosti, prvi teroristički video odsijecanje glave
objavljen na internetu bio je Judea Pearlov sin, Daniel Pearl.
Radio je kao novinar za –Wall Street Journal i otet je od strane
radikalnih islamista u Pakistanu.
Snimili su njegovo navodno priznanje...
i njegovo smaknuće.
Moje ime je Daniel Pearl. –Ja sam američki židov.
Dolazim iz... sa očeve strane obitelji su cionisti.
Moj otac je Židov. –Moja majka je Židovka. Ja sam Židov.
Tek sada razmišljam o ljudima u Guantanamo Bay-u
koji su u sličnoj situaciji.
Moćnici starog sistema vlasti teško su se nosili sa ovim novim sistemom.
U svjetlu napada 9/11, sigurnosne agencije potajno su prikupljale podatke
od milijuna ljudi online.
Jedan od programa je nazvan "Optički živac" i prikupljao je
kadrove iz video razgovora milijuna ljudi diljem svijeta,
pokušavajući uočiti teroriste koji planiraju još jedan napad.
Program nije otkrio ni jednog. –Ali otkriveno je nešto drugo.
Procjena, držana u tajnosti, glasila je:
Nažalost imamo problem sa nepoželjnim slikama
u prikupljenim podacima. Čini se da iznenađujuće puno ljudi
koristi video komunikaciju kako bi drugoj strani prikazali
intimne dijelove svog tijela.
Također, činjenica da programi dozvoljavaju da više od jedne osobe
prati emitiranje s jedne kamere znači da vjerojatno služe
emitiranju pornografije.
Lljudi su sve više koristili Internet da bi predstavili sebe onako
kako bi HTJELI da ih se vidi. –Ovaj video blog je o meni. Valjda.
Ne želim reći gdje živim jer bi me mogli uhoditi.
Web je povukao ljude jer ih je očarao. –Bilo je to mjesto gdje možete istraživati
i izgubiti se na bilo koji način ste željeli.
No, iza ekrana, kao kod dvosmjernog ogledala,
pojednostavljeni agenti su gledali i predviđali, i vodili vašu ruku na mišu.
Stani... –Skoro sam... bacio svoj telefon! –Stani! Stani!
Zauzmi pozu. Okini selfie...
Tako. Tako.
Zovem se Slatkica.
Ljudi traže da skinem odjeću. Onda oni skinu odjeću.
Igraju se sa sobom. –No, ono što ne znaju... Ja nisam stvarna.
Ja sam kompjuterski model konstruiran za praćenje
ljudi koji to rade.
Kako su inteligentni online sustavi skupljali
sve više podataka, pojavili su se novi oblici vodstva. (sjedište Facebook-a)
Društvene mreže kreirale su filtere,
složene algoritme koji su pratili što pojedinci vole, a nakon toga im nudili
još više sličnih sadržaja.
U tom procesu, pojedinci su se,
ne primjećujući, počeli povlačiti u mjehuriće koji
su ih izolirali od ogromne količine drugih informacija.
Čuli su i vidjeli samo ono što im se sviđa.
A sistem im je davao sve više vijesti isključujući sve što bi dovodilo u pitanje
njihova postojeća uvjerenja.
# Sada je sve u redu
# Ja znam svoju laž
# Ona mi dolazi reći # Prozvati ćeš
# Samog sebe # Znam da sam mislio
# Čini moje lice i ruke hladnima
# I ja...
Verzija cyberspace-a koja je rasla bila je, činilo se, vrlo slična
izvornoj viziji Williama Gibsona.
Da se iza naizgled slobodnog weba
krije par divovskih korporacija čiji sustavi kontroliraju
ono što ljudi vide i formiraju njihovo mišljenje.
A način na koji su odlučivali o onome što bi se ljudima
trebalo svidjeti ili što bi trebalo biti skriveno je bio još čudniji.
Onda se ponovno pojavila utopijska vizija cyberspace-a.
(Prosvjed "Okupirajte Wall Street")
Zauzeli su cestu.
Zauzmi ga!
Nakon financijskog kraha 2008. –Političari su spasili banke.
Ali nisu učinili gotovo ništa vezano za masovnu korupciju
koju su otkrili za vrijeme analize kraha. –Rekli su da bi to moglo
destabilizirati sustav.
Javnost se razbjesnila. Pokret "Okupirajte..."
prvo je zauzeo Wall Street, a zatim i Senat u Washingtonu.
Stvar je u tome da su određene, vrlo bogate osobe
odgovorne za korupciju i štetu našeg političkog sustava. –To je uzrok svega.
Ovo je zgrada Senata. –Ovi ljudi su izdvojeni i korumpirali su demokraciju,
a to doslovno ubija ljude. –Veteran sam rata u Iraku. Bio sam tamo 2009.
Iz prve ruke sam vidio što se događa kada pustimo korupciju vlade i demokracije.
Ovdje smo danas kako bi podigli svijest o tome.
Pokret "Okupirajte..." bio je nadahnut
prvotnim snom o internetu koji su ljudi poput
John Perry Barlow-a formirali u ranim 1990-ima.
U svojoj Deklaraciji o neovisnosti cyberspace-a
Barlow je opisao novi svijet bez politike i stare hijerarhije moći.
Prostor gdje se ljudi u mreži povezuju kao jednaki i grade novo društvo bez vođa.
Sada je "Okupiraj" pokret krenuo u izgradnju
takvog društva u stvarnom svijetu.
Kampovi su trebali biti modeli.
Svi skupovi su koristili tzv."ljudski mikrofon".
Ljudi bi kroz gužvu ponavljali i time prenosili
govornikove riječi, tako da ih svi mogu čuti. –Sada ćemo glasovati...
...o tome treba li ostati ovdje još dva sata...
...o tome treba li ostati ovdje još dva sata... ili odmah otići. –Ili odmah otići.
Ako se netko htio usprotiviti govorniku,
ljudska "pojačala" su ponavljala i njihove riječi,
pa je njihov glas imao jednaku snagu. ...što je rekla... ...što je rekla...
..bilo je da... - ...bilo je da... - ...prijedlog...
Svaka osoba bila je autonomni pojedinac koji izražava svoja vjerovanja.
Ali zajedno su postali dijelovi samoorganizirajuće mreže
koristeći povratne informacije sustava.
Moguća je organizacija ljudi bez vladajuće moći
Kriza u Egiptu - početak protesta.
Prosvjedna kolona u glavnoj ulici. –Izgleda kaotično. Izgleda kao...
policija trči unaokolo a nekoliko stotina ljudi hoda niz ulicu.
Gotovo odmah nakon toga počelo je "Arapsko proljeće".
Prva revolucija je započela u Tunisu, Ali se brzo proširila u Egipat.
25. siječnja 2011., tisuće Egipćana okupljali su se širom Kaira
i krenuli prema trgu Tahrir.
Izgledalo je kao spontani ustanka, ali internet
je odigrao ključnu ulogu u organizaciji grupa.
Jedna od glavnih aktivista bio je –Egipatski računalni inženjer Wael Ghonim.
Radio je za Google u Egiptu, ali je također kreirao Facebook stranicu koja je
imala ključnu ulogu u organizaciji prvih prosvjeda.
Kako su stotine tisuća preplavili trg Tahrir,
Ghonima je intervjuirala egipatska TV.
Isprva nisu mogli vjerovati da smo samo grupa
"bučnih Facebook klinaca", tako su nas zvali.
Nisu vjerovali da su deseci tisuća
"Facebook mladeži" izašli na ulice. Zato vas sve molim -
ne postoje heroji. Svi smo mi heroji.
Ne postoji uzvišeni pojedinac koji predvodi mase.
Ne dajte da vas zavaraju! Ova revolucija pripada
internetskoj mladeži, pripada egipatskoj mladeži.
No Ghonima je također iznenadila moć koju je ova nova tehnologija imala,
da računalni inženjer sa tipkovnicom može dozvati tisuće ljudi...
od kojih su neki poginuli u protestima.
Želim poručiti svakoj majci i ocu koji su izgubili sina:
Žao mi je, ali nije naša krivica. Kunem se bogom da nije.
Krivi su oni koji su se htjeli zadržati na vlasti.
Želim otići.
Mnogi liberali na Zapadu su na to gledali kao dokaz revolucionarne moći Interneta.
Opet se činilo da je moguće organizirati revoluciju bez vođa.
Revoluciju dovoljno snažnu da sruši brutalnog diktatora
podržanog od Amerike i Zapada već 30 godina.
Ali internetski radikali nisu bili jedini čiji su se snovi obistinili
arapskim proljećem.
Mnogi od političkih lidera na Zapadu oduševljeno su podržavali revolucije
jer su se uklapale u njihove jednostavne ideje promjene režima.
Možda nisu uspjeli u Iraku, ali sada su ljudi ustajali
da se oslobode od zlih tirana. –A demokracija će procvasti.
Stoga, kada je ustanak počeo u Libiji,
Britanija, Francuska i Amerika su ga podržale.
A pukovnik Gadafi odjednom više nije bio heroj zapadnjaka.
Svi političari, PR agencije i akademici
koji su ga promicali kao globalnog mislioca odjednom su nestali.
A Gadafi je opet postao zao diktator koji mora biti srušen.
Njegov sin Saif je rekao "Način na koji su se
"ti ljudi odrekli mene i mog oca je odvratan.
"Do prije par mjeseci, tretirani smo kao "časni prijatelji.
"Sada, kad pobunjenici prijete našoj zemlji,
"te kukavice se okreću protiv nas." –Gadafi se povukao u ruševina kuće koju su
bombardirali prije 30 godina i obratio svijetu.
Muammar Gaddafi je slava! –Kad bih imao titulu, da sam predsjednik,
dao bih ostavku. –Bacio bih vam ostavku u lice. –Ali ja nisam na toj poziciji.
Nemam poziciju s koje mogu dati ostavku.
Imam pištolj i pušku da se borim za Libiju.
Povucite djecu sa ulica.
Vratite svoju djecu natrag. –Oni truju vašu djecu. –Oni opijaju vašu djecu
i šalju ih u pakao. –Vaša djeca će umrijeti - za što?
Zračna baza Creech, Nevada
U studenom 2011. uočen je konvoj koji je brzo vozio
iz Gaddafijevog doma u Sirti. –Američka bespilotna letjelica,
kontrolirana iz baze u Las Vegasu, poslana je u potjeru.
Operator je ispalio projektil na prvi automobil iz konvoja.
Gadafi je pobjegao - tražeći zaklon od nadolazećih pobunjenika.
Sakrio se u odvodne cijevi ispod ceste.
Umjesto da postane demokracija, Libijom je zavladao kaos.
I druge revolucije također su propadale.
Kampovi pokreta Okupiraj bili su zarobljeni
u beskrajnim sastancima. U srcu pokreta vladala je velika zbrka.
Radikali su vjerovali da kad bi mogli stvoriti nov način organiziranja ljudi,
rodila bi se nova vrsta društva. –No nisu imali viziju kako bi to društvo
u stvari izgledalo, nije bilo vizije budućnosti.
U stvarnosti, kod njihove revolucije se nije radilo o ideji.
Važno je bilo kako upravljati stvarima.
I pokretači revolucije u Egiptu našli su se suočeni sa tom strašnom činjenicom.
Društveni mediji su pomogli dovesti ljude na trg Tahrir.
Ali kad su se sakupili, Internet nije imao pojma
kakvo novo društvo bi mogli stvoriti u Egiptu.
Pokret je zapeo.
A to je iskoristila grupa koja je imala jaku ideju -
Muslimansko bratstvo - popunili su nastalu prazninu.
Bratstvo je preuzelo vlast na izborima,
a jedan od njih, Mohamed Morsi, postao je predsjednik.
Liberali i ljevica su ostali šokirani. –I ubrzo su zatražili pomoć od vojske,
prosvjedujući i tražeći od njih da spasi revoluciju od zarobljeništva islamista.
U proljeće 2013., vojska je krenula u akciju.
Uhićen je predsjednik, a ubijene su stotine
njegovih pristaša koji su prosvjedovali.
Čudan spektakl se odvijao na trgu Tahrir.
Tisuće liberalnih aktivista koji su prije dvije godine
pokrenuli revoluciju putem društvenih medija,
sada su pozdravljali povratak vojske osvjetljavajući vojne helikoptere
laserskim pokazivačima.
Još jednom su pozvani na trg putem Facebooka.
Nakon neuspjeha revolucija više nikome, ne samo radikalima,
nego i cijelom Zapadu, nije padala na pamet
ikakva ideja o tome kako promijeniti svijet.
Zapadni političari su prepustili većinu svoje moći
financijskim institucijama i njihovim rastućim
menadžerskim birokracijama, da su u stvari i sami postali menadžeri.
A van zapada, sve su njihove avanture propale.
A njihova jednostavna vizija svijeta je raskrinkana kao opasna i destruktivna.
No, u Rusiji se pojavila grupa ljudi koji su
uočili kako bi nedostatak povjerenja u politiku
i tamna neizvjesnost oko budućnosti mogli biti u njihovu korist.
Od politike su napravili kazalište, čudnu predstavu u kojoj nitko više nije znao
što je istina, a što laž.
Nazvani su političkim tehnolozima i bili su ključne figure iza predsjednika Putina.
Omogućili su mu da neizazvan vlada 15 godina.
Neki od njih su u 1970-ima bili disidenti,
pod snažnim utjecajem znanstvene fantastike braće Strugatsky.
20 godina kasnije, kada se Rusija raspala, po slomu komunizma, došli su na vrh.
Preuzeli su kontrolu nad medijima, koje su
iskoristili za ogromnu manipulaciju biračkim tijelom.
Za njih, stvarnost je bila nešto čime se može manipulirati i oblikovati u ono
što ste htjeli da bude.
A onda se pojavio tehnolog koji je otišao puno dalje.
Njegova ideja će postati ključna za –Putinovo držanje vlasti.
Bio je to Vladislav Surkov. –Surkov došao iz kazališnog svijeta.
Oni koji su proučavali njegovu karijeru kažu da je
preslikao avangardne ideje iz kazališta i primjenio ih u politici.
Njegov je cilj bio više od manipulacije ljudima:
Htio je ići dublje, igrati se sa njihovom percepcijom svijeta
i potkopati je tako da nikada ne budu sigurni što se u stvari događa.
Surkov je pretvorio rusku politiku
u zbunjujući, stalno promjenjiv kazališni komad.
Koristio je državna sredstva kako bi sponzorirao
razne skupine - od masovnih antifašističkih organizacija mladih,
do upravo suprotnog - - neonacističkih skinheadsa.
Čak i liberalne grupa za ljudska prava koje su napadale vladu.
Surkov je podupirao i stranke koje su bile oporba predsjedniku Putinu.
Ključna stvar je bila da je Surkov javno objavio ono što je radio.
Što je značilo da nitko nije bio siguran
što je stvarno i što je lažno u modernoj Rusiji. –Kako je jedan novinar rekao,
"To je strategija vlasti koja drži oporbu zbunjenu "cijelo vrijeme -
"neprekidnom promjenom, koja je nezaustavljiva "jer nije definirana."
U međuvremenu, stvarna moć je bila negdje drugdje - skrivena iza pozornice,
radeći bez da je itko vidi.
A onda se ista stvar počela događati na Zapadu.
Do sada je postalo jasno da sustav ima velike nedostatke.
Svaki mjesec se otkrilo nešto novo: –Odgovornost banaka za globalnu korupciju,
masovno izbjegavanje plaćanja poreza od strane
svih većih korporacija, nadzor svačijih e-mailova
od strane Agencije za nacionalnu sigurnost. –A još nitko nije kažnjen,
osim nekolicine na najnižim razinama.
A iza svega toga, masovni nejednakost je sve više rasla.
A struktura moći je ipak ostala ista. –Ništa se ne mijenja,
jer ne može biti dopušteno da nešto destabilizira sustav.
Ali tada je počela promjena.
Hvala vam puno. Lijepo. –Nevjerojatno. Tako nevjerojatno.
Volimo te. Što? To je ok. –Volim vas više, OK?
Kampanja koju je vodio Trump je bila različita
od svega do tada viđenog u politici. –Ništa nije bilo fiksno.
Što je rekao, koga je napao
ili kako je nekoga napao, sve se stalno mijenjalo.
Trump je napadao svoje republikanske suparnike
kao sudionike u sustavu koji je pokvaren i korumpiran,
sustav u kojem se svakog može kupiti,
koristeći riječi koje su mogle poteći iz pokreta "Okupiraj".
Također ste donirali nekim demokratskim kandidatima,
uključujući Hillary Clinton, i Nancy Pelosi.
Objasnili ste te donacije rekavši da ste to učinili
kako bi zauzvrat dobili usluge na poslovnom planu.
Citiram: "Kada im dajete, "moraju napraviti koji god vrag tražite od njih."
Nego što. -Što su konkretno napravili? –Ako ih pitam, ako ih trebam...
Samo da znate, donirao sam puno novca većini ljudi na ovoj pozornici.
Reći ću vam da je naš sustav pokvaren. –Dajem mnogim ljudima.
Prije ovoga, prije dva mjeseca, bio sam poslovni čovjek.
Dajem svima. Kad zovu, ja dajem. –Ali znate što? Kad trebam nešto od njih,
dvije ili tri godine kasnije, onda ja njih zovem.
Oni su tada uz mene. Što ste time dobili? To je pokvaren sustav.
U isto vrijeme, Trump koristi jezik ekstremne rasističke desnice u Americi,
povezujući se s ljudskim najmračnijim strahovima,
istjerujući te strahove na površinu. –Odjebi odavde!
Naša zemlja, jebaču! –Naša zemlja! –Jebeno ponosan Amerikanac!
Made in USA, kučko! –Izrađen u jebenom SAD-u!
Ne vraćaj se, jebena meksička kujo!
Idi natrag u jebeni zatvor! –Izgradi taj jebeni zid za mene!
Trump! Donald Trump! –Jebi se! Volim svoju zemlju!
Da! Sjebati ću najmanje desetero vas odjednom, jebene pičkice!
Mnoge stvari koje su po Trumpu činjenice, potpuno su neistinite.
Ali njega nije bila briga.
On i njegova publika znali su da mnogo onoga što je rekao
ima jako malu vezu sa stvarnošću.
To je značilo da je Trump porazio novinarstvo -
jer je ključno vjerovanje novinarstva bilo da je
njihov posao razotkriti laži i potvrditi istinu.
Sa Trumpom, to je postalo nebitno.
Ne iznenađuje što se, Vladimir Putin divio tome.
On je vrlo živopisna osoba. Talentiran, bez sumnje.
Ali nije na nama da određujemo njegovu vrijednost.
To trebaju odrediti Amerikanci.
On želi drugačije odnose. Čvršće i dublje odnose s Rusijom.
A Rusija, naravno, to dočekuje s odobravanjem.
A što se tiče njegove unutrašnje politike
i retorike koju koristi da bi dobio na popularnosti -
ponavljam, nije na nama da to vrednujemo.
Liberale je Trump razbjesnio. –Ali oni su svoju ljutnju izrazili u cyberspace-u,
što nije imalo učinka -
jer su se algoritmi pobrinuli da razgovaraju samo s ljudima
koji se od prije slažu s njima.
Umjesto toga, ironično, njihovim gnjevne porukama i tweetovima
profitirale su velike korporacije - vlasnici društvenih medija.
Jedan online analitičar je sažeo: "Bijesni ljudi klikću više."
To je značilo da bijes radikala, koji je u valovima preplavljivao internet,
više nije imao snage promijeniti svijet. –Umjesto toga, on je postao gorivo
koje je hranilo nove sustave moći i činilo ih sve moćnijima.
Nitko od liberala nije mogao zamisliti
da bi Donald Trump ikada mogao osvojiti nominaciju.
Sve je to samo velika pantomima.
A tu je, naravno i sam Donald Trump.
Trump je rekao da će se kandidirati za predsjednika
kao republikanac, što je iznenađujuće, jer sam pretpostavio da se kandidira iz vica.
Trump se često pojavljuje na Fox TV-u, što je ironično,
jer se lisica često pojavljuje na njegovoj glavi.
Trump je vlasnik licence za izbor Miss SAD-a, što je super za republikance,
jer će pojednostaviti potragu za potpredsjednika.
Nedavno je rekao da ima izvrstan odnos s crncima.
Ako "Crnac" nije prezime obitelji bijelaca, kladim se da je u krivu.
Liberali ih nisu poštovali, ali Trump u Americi, i Surkov u Rusiji
shvatili su isto - verzija stvarnosti koju su političari prezentirali
više nije bila uvjerljiva. –Priče koje su političari pričali širom svijeta
nisu više imale smisla. –U svjetlu toga, možete se igrati sa stvarnošću,
stalno ju mijenjati i iskrivljavati, a u tom procesu, dodatno potkopavati i slabiti
stare oblike moći.
Još jedna sila će uskoro dramatično otkriti
koliko je politika na Zapadu oslabila - –Sirija.
Napad se dogodio u glavnoj policijskoj postaji u Damasku.
Policija kaže da je bombaš došao stepenicama, policajci su otvorili vatru,
nakon čega je on detonirao eksploziv. –Štetu možete vidjeti.
Iza mene su izbušeni zidovi gdje su kuglični ležajevi udarili.
Krv poprskana po zidovima.
A snaga eksplozije je uzrokovala urušavanje.
Sve je ispremetano, sve je uništeno.
Posljedice napada bombaša samoubojice, Damask 2013.
I prije tog napada Sirija je rastrgana strašnim građanskim ratom
Ono što je počelo kao dio arapskog proljeća
pretvorilo se u okrutnu borbu do smrti
između Bashar Assada i njegovih protivnika. –A u srcu sukoba bila je sila
koju je njegov otac prvi doveo na zapad - bombaši samoubojice.
U 1980-ima –Stari Assad je vidio bombaše samoubojice
kao oružje koje može koristiti da otjera Amerikance s Bliskog istoka.
Ali u narednih 30 godina to se promijenilo i mutiralo
u nešto što na kraju radi upravo suprotno - razdire arapski svijet.
Hafez al-Assad-ov san o snažnim i ujedinjenim Arapima sada je uništen.
U Iraku, sunitski ekstremisti koristili su samoubojice
kao način da pokrenu sektaški rat.
A sada su skupine poput ISIL-a donijele te tehnike u Siriju
kako bi napali ne samo Assadova sina, nego i ostale Šijte.
A kao i njegov otac, Bashar Assad je uzvratio u osvetničkom bijesu.
I zemlja se raspala.
Alah je velik.
Alah je velik. Alah je velik.
Moji Amerikanci... večeras želim s vama razgovarati o Siriji -
zašto je to važno i što dalje.
Suočeni s ratom, zapadni političari su bili zbunjeni.
Inzistirali su da je Bashar Assad zao.
A onda se ispostavilo da su njegovi neprijatelji veće zlo
i još strašniji od njega. –Pitanje ispred Doma danas je
kako čuvamo Britance sigurnima od prijetnje koju predstavlja ISIL.
Ne radi se o tome želimo li se boriti protiv terorizma,
nego kako to možemo najbolje učiniti.
Pa su Britanija, Amerika i Francuska
odlučile bombardirati terorističku prijetnju.
A time su pomogli zadržati Assada na vlasti.
Onda je postalo još više zbunjujuće. –Odjednom, Rusi su intervenirali.
Ruski komandni centar za Siriju –Putin je poslao stotine zrakoplove i borbene trupe
da podrže Assada. –Ali nitko nije znao što je bio njihov stvarni cilj.
Činilo se da koriste strategiju koju je –Surkov razvio u Ukrajini.
On to zove "nelinearno ratovanje". –To je nova vrsta rata - gdje nikad ne znaš
što neprijatelj u stvari radi. –Alah je velik.
Temeljni cilj, rekao je Surkov, nije bio pobijediti u ratu,
nego iskoristiti sukob za stvaranje stanja stalne destabilizirane percepcije,
kako bi se upravljalo i kontroliralo.
Alah je velik.
U ožujku 2016. Rusi su neočekivano i s puno pompe najavili da napuštaju Siriju.
Održan je koncert u ruševinama Palmyre kao proslava povlačenja.
A u stvarnosti, Rusi nikada nisu otišli. –Oni su još uvijek tamo,
i dalje nitko ne zna što točno oni žele.
A u Siriji se pojavio novi islamistički ideolog
odlučan da iskoristi rastuću nesigurnost u Europi i Americi.
Zvao se Abu Musab al-Suri - u prijevodu "Sirijac".
Al-Suri je prvotno radio sa bin Ladenom u Afganistanu,
a onda se okrenuo protiv njega. –Držao je predavanja koja su imala snažan učinak
na islamistički pokret. –Tvrdio je da je bin Laden bio u krivu
kad je otvoreno napao Zapad, jer je to prouzročilo masivan vojni odgovor
koji je gotovo uništio islamizam. –Umjesto toga, rekao je al-Suri,
nezavisne skupine ili pojedinci moraju organizirati slučajne, male napade
na civile u Europi i Americi. –Cilj je bio da širenje straha,
nesigurnosti i sumnje -
i potkopavanje već poljuljanog autoriteta zapadnih političara.
Učinak napada šokirao je Europu i Ameriku
i dao novu snagu politici nesigurnosti i tjeskobe.
Siguran sam da vi i ja zajedno dijelimo užas i gađenje
zbog onoga što se dogodilo u Parizu prošlog petka. –I bojim se da postoji,
a moramo biti pošteni i iskreni i razgovarati o tim stvarima bez straha,
postoji problem s nekim članovima muslimanske zajednice u ovoj zemlji.
To je problem. I moramo iskreno o tome.
Naši političari, bojim se, nisu imali hrabrosti za to.
Ovo bi mogao biti najveći trojanski konj svih vremena,
jer kad pogledajte migracije... Pratite, proučavate.
Sada će početi infiltracije sa ženama i djecom.
Brexit kampanja u Velikoj Britaniji i Donald Trump u Americi
učinili su upravo ono što je al-Suri predvidio.
Koriste strah da dramatiziraju svijet u kojem je sve -
čak i odlazak u restoran - postalo rizičan događaj.
A ono na što su svi gledali kao marginalne kampanje rubova društva,
koje nikada ne mogu zavladati, postale su zastrašujuće stvarnima.
Izbezumljen sam zbog Brexita. –Svima nam je rečeno da se to neće dogoditi,
da smo sve dalje od Brexita, a sve bliže ostanku.
To mi je bio kamen temeljca vjerovanja...
Imam prijatelje koji žive i rade u Londonu,
Rekli su: "Ne brini, mi smo razumni ljudi."
"To se ne će se dogoditi. To je puno prazne priče,
"ali mi ne radimo takve stvari ovdje." –Hm... bili su u krivu.
A to mi zapravo, na neki način, mijenja pogled na grozne stvari
za koje mislimo da se ne mogu dogoditi. –Koje se ne bi smjele dogoditi.
Bojim da svjedočimo fašističkim komešanjima u Europi, ponovno.
Nisam mogla ni zamisliti da će moja zemlja biti ta koja će to učiniti.
Mislila sam da će to biti Amerika.
Mislila sam da su tamo ljudi ispunjeni mržnjom. –A ne mi.
Jako sam razočarana. –Jako sam povrijeđena.
Zee.
# Misliš da je moj krevet autobusna stanica
# Način na koji dolaziš i odlaziš
# Nismo upalili svjetla
# Dvije noći za redom
# Spakiraj svoju hrđavu britvicu
# Ne zamaraj se sa pozdravom
# Tvoja čaša se prelila
# A moja je presušila
# Ovdje ima slobodnih samo stajaćih mjesta
# Ne mogu to više podnijeti
# Samo stajaća mjesta
# Pred mojim vratima
# ne treba mi pomoć za postaviti stol
# Jer je jedno mjesto manje
# Neću izvaditi maminu srebrninu
# Za čovjeka koji se neće pomoliti
# Ako je dom tamo gdje je srce... # –Imam pravo na slobodu govora, OK?
# Onda je tvoj dom na ulici
# Ja ću pročitati dobru knjigu,
# Ugasiti svjetla i zaspati
# Samo stajaća mjesta
# Ne mogu to više podnijeti,
# Samo stajaća mjesta
# Pred mojim vratima... #
U kadru si.
Reci bok, Heather.
://opensubtitles.org